היי, הבושי, מה קורה?
בסדר, איפה אתה?
בבית, במשרד, למה?
יכול לדבר איתי כמה דקות?
כן, למד במקום מפקיד ורוצה שתקבעו עליהם או מה?
לא, אני בבית שלי.
פשוט אני רוצה לספר לך משהו, אבל אל תכרס אליי.
אני לא אכרס.
יש לך בשערון?
כן.
למה?
לא, כאילו כבר כמה זמן אני חזרתי לקרואי השערות.
אני לא יודע.
איך אתה יודע?
כי ראיתי, לא, אני לא אמרתי לך.
לא, יותר גרוע ממה שראית, די הרבה, כמו פעם.
למה זמן את כבר עושה את זה?
זה חודש בערך.
אני כבר רוצה גם מלא שערות, כאילו.
לא, לא נורא, כאילו, בשערות,
אבל סתם לא רציתי שתדאג לי ש...
רגע, נו.
לא רציתי שתדאג לי.
שערון בבית?
לא, השיער הלך.
זה היה רק כפי שיש לראות את המדבר הזה.
למה? זה הכי טיפטי.
לא אמרת לי.
אבל אל תכעס עליי.
איך אני יכעס על זה?
אתה עצוב?
אני עצוב מרעש, לא סיפרת לי, כן.
אבל לא רציתי שתחשוב שזה בגלל שהתחתנתי או משהו עם שיער.
את בטוח פגעת מלא בשיער בגלל זה עבד.
לא, זה בסדר השיער.
לא, אם את משחת כמו פעם במשך חודש,
נכנסו לך להסתכל על זה מסתכלת.
אוקיי.
כן, אבל אתם מחסרי תורות.
אז למה את חושבת שאת עושה את זה?
לא יודעת שאני לומדת, רק אני עושה את זה.
היא בכלל לא עושה את זה שאני לא לומדת כבר.
השיער שלך את בסדר? תגידי לי.
כן.
לא, לא, אבל לא לשקר לי כדי שאני לא אדע.
אתה רוצה לראות?
לא, אני רוצה שתגידי לי, כי אני לא אוכל לראות בתחומי.
כן, השיער שלי בסדר.
אז כאילו עדיין, אבל יש לך כזה מלא שיערות כמו שראית לי את עכשיו בבריטה של מונחות.
מה?
כמו פעם, זה אומר שאת הראתי למשל שכל המיטה שלך מלא שיערות,
אתה רוצה.
השיער שלי בסדר,
אני עוד מצוין מלא שיערות,
אבל יש לי יותר.
למה רוצה, רק להגיד 100 או 1,000?
200. זה אלף.
לא, לא 1,000.
אני כל כך עצוב, כי זה כל כך
קר ושלא תעשי את זה.
מה?
זה כל כך עצוב, כי זה כל כך קל,
שלא תעשי את זה.
זה כל כך קל.
זה לא כל כך קל. זה כן, כי אם היית אומרת לי,
זה לא.
תקשיבי לי רגע.
אם היית אומרת לי,
אז היינו יכולים לכתוב באפורש,
וזה אפשר היום עכשיו.
אני לא מבינה למה אני עושה את זה, כל כך קל.
כי את במתח.
למה אין קצת? תגידי לי.
לא.
כאילו לפעמים, אבל לא משהו.
אני בגלל המבחן עושה את זה, רק כשאני לומדת אני עושה את זה.
- ולמה, למה את לא כותבת באפרון? תביאי לי.
- לא יודעת. לא רציתי שתהיה עצוב.
אני יכול להשתלם אם את עושה ככה ושר לא הרגיש כלום?
לא, כי אני לא מציעה כל כך הרבה, רק כשאני לומדת.
אני מבינה.
זה כל מלא שערות. איך הוא אמור להרגיש?
מה הוא אמור להרגיש?
זה כל מלא שערות.
לא, מה פתאום?
גם זורקת אותם.
אני לא משאירה אותם בבית.
‫אם תהיה לעצמך טיפול, כי אני לא יכול לעזור לך. אני לא יכול לעזור לך, ‫כי אני מפחדת שאני אעצור לך.
אתה חושב שבזה אני משוגעת?
לא.
אני חושב שאתה משוגעת שלא התקשרת אליי, כן.
זה טוב.
לא מתקשרת אליי, לא?
אני לא יודע, אבל זה כל הכבוד, אבל
כבר חודש, ואם את אומרת חודש,
אז זה כבר עוזרו בחולקן.
וזה פשוט לא בעיה, את לא משוגעת.
אפשר לפתור את זה בקלות.
כבר עשינו את זה יותר מפעם ויותר מפעמיים.
אבל אם את דואגת שאני אעצור,
אז אני לא יכול לעזור.
אבל הנה, עכשיו אתה עצוב.
אני עצוב בגלל שאת לא מספרת.
אבל עכשיו אני מספרת.
אני מבין.
אבל את צריכה פתאום לטפל גם,
אפשר להודות שאת כאילו,
שכאילו לא אכפת לך שהוא יהיה עצוב.
מבינה?
בלי גזרה אני צריכה ללכת למישהו, אבל...
למה את צריכה ללכת למישהו? בגלל הסערות.
בגלל הסורדות.
ממה יש לך חרדות? את לוקחת את הכדורים שלך?
כן.
ממה יש לך חרדות, ילד?
אני לא יודעת.
אבל את כן ידעת, את חרדה ממשלה.
אני לא יודעת! אם הייתי רוצה הייתי אומרת לך.
את חרדה מהנבחור?
כן.
חרדה ממשלה.
מה זה?
כאילו כמו ויטמין ככה.
זה גם נראה לי נסגר ב-11, אבל לא משנה.
טוב.
פשוט צריכה להפסיק לקרוע סערות.
את לא יכולה לברך חרדות.
זה עושה לי חרדות! זה!
אבל את...
יעל
את צריכה להגיד לי שלא תפחד מישהו מהעצורדות.
אני לא יכולה לברך חגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגג
גגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגג
גגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגג
גגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגג
גגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגג
גגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגגג
ולמדתי על כל מיני תוספים כאלה, בעיקר
מגנזיום,
סוגים מסוימים של מגנזיום,
שפותרים את הבעיה.
אז לא הכי עמדתי,
אבל ניסיתי את זה.
תכיר את המיטה שלי עד היום, יש לי בקבוק פה על יד המיטה שלי,
זה מקרה ש...
אז הסתכלתי על ידי מלימים עזבו פודקארטים ואיש לי אמרתי, טוב, מה עשית לילה אחת?
וזה עבד מצוין, זה עבד כמו תינוק.
ואחרי זה עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם,
ואני הבטחתי לגמרי, לגמרי, כבר אולי שנה וחצי,
משהו כזה,
עם האלכוהול לפני השנה.
ובמקום זה, לפני השנה
אני לוקח
סוגים מסוימים של מגנזיום
ולחומותם מסוימים הם לא תרופה.
דברים שקונים במגינה, כזה, כמו שקונים לפני כן.
כן.
ולכן אני רציתי להציע לך שזה יעבוד גם עלייך, אני בטוח.
אם זה לא תרופה,
אולי אני מוכן להוריד אותך לגמרי מהתרופה שלך.
כמו שזה הוריד אותי מאלכוהול לפני השנה.
דבר ראשון.
לא טוב התרופה
לא מספרת לי משהו כזה.
או דברים אחרים.
כי היא גם מספרת לי שכבר הביאו מים בנפש
וכבר מאבד שליטה ובעצמו קוראים לך במטח.
ביום.
זה אפילו גורם לך ליותר מתח כי את מסתירה את זה ניצה
ואז כאילו את במתח שאת מסתירה את זה ניצר.
ויותר לחצים ויותר חרדות.
למרות שאת יודעת
שאת ואני יודעים לפתור את הדברים האלה.
אנחנו יודעים את זה, זה כבר לא תקווה.
נכון?
כן.
נכון. אני לא מבין לכל אלף.
דיברת עם שר על החרדות שלך? לא נוגע לנושא.
על החרדות? ברור. הוא יודע שיש לי חרדות.
יופי.
לא נראה לך, היית מתחתנת איתו בלי להגיד לו את זה?
לא יודע, אבל הוא כאילו יודע.
הוא לא חרד לא.
יש,
לא, כאילו.
יופי.
דבר שלישי ספציפי
בין הסערות,
בתור פתרון מיידי.
יש לנו פתרון מיידי ואנחנו קוראים לו אפרורסטים.
וזה עבד גם בזמנים שלא יצלחנו.
זה עבד גם בימים הימים.
אז באמת,
אז באמת, עוד פעם בשבוע ארצת סערות, וכל פעם כתבת באזרוח.
ועצרת.
ואז הולכים להוריד את זה מהלב,
כאילו
זו מספרת מה שהיא עושה ו...
היא צריכה להכפיץ עשרים מאות שנה.
אז גם אותה חוץ ממקום לא נורא עכשיו.
אז הנה מה שאני מציע.
דבר ראשון,
בואי נחליט תפתיחי לי מהיום דבריי.
ואת יכולה להבטיח לי את זה להתנגד.
ולא תפתירי ממני שום דבר,
בגלל שאת דואגת מזה שאני אאתון או אני איכה לעשות משהו כזה.
אוקיי.
את יכולה להבטיח לי את זה?
כן.
לא משנה מה זה, לא משנה מה.
גם אם עושים משהו בין מי רע,
זה עכשיו לא עושים משהו רע.
זה משהו מאוד רע.
לא.
אני אדבר על משהו רע.
ממש רע.
תספרי לי כי אני תמיד אהיה בצד שלך.
זה משהו מאוד רע ואני לא מצליחה להפסיק.
אז תקשיבי.
א' זה לא רע.
רע זה לפגוע בבן אדם אחר ולעשות משהו
רע למישהו.
או איזה עבירה או משהו כזה.
זה בעיה שאת צריכה להתמודד איתה.
אני צריך, תודה לי, מחליפה שלי לפיצות.
אבל אם אני אוכל עכשיו מלא פיצות, זה לא רע. מי אשמים?
אבל זה לא עכשיו לוקח אותי לבינם רע, נכון?
נכון.
אינפקסיבי לי. זה לא מעשה רע, אבל גם אם יש מעשה רע שאת עושה,
ממש רע,
בוגדת בבעלך,
הורגת את השכן
יורה בחתול של אביבים.
ובטח זה משהו שהוא פשוט שאת
יש לך בעיה שאת צריכה להתמודד איתה.
תבטיח לי שתמיד תספרי לי
שלא תחכי עד שיתפרק הכל ואז תספרי לי.
אוקיי.
אני מבטיח לך.
יש לי אישיות בעייתית, לפעמים זה משתגע על טעימה.
אני לא,
כאילו,
אפילו אם אני דואג ואפילו זה, אני לא נכנס, אני לא תפס.
אני לא,
אני כזה, אם החולים שם, אני אדיש.
אני לא אדיש.
אבל,
אבל אני כאילו, אני לא שופט.
אני לא שופט אותה.
בטח לא אותה.
וגם אם אני דואג,
אז אני דואג שגלעד ילך לטיול.
אני לבד בלילה עם חברים, בלילה, כאילו,
נתנו לי לירושלים.
אבל אני אומר לו, תל אץ.
נותר לי עידו.
התינוקת שלי היא לך ילדה, גם את את הגילה.
אבל זה שאני דואג זה לא דבר שכאילו את יכולה למנוע את זה.
מה שאני דואג זה שאת לא מספרי לי.
ואני רואה שאני עושה את זה לגבות שלך,
זה בולט ממש.
ואני יודע שמשהו לא בסדר,
אבל את אומרת לא, וזהו, מה אני אעשה?
אז את זה אני רוצה שתבטיחי לי, מעכשיו והלאה.
אוקיי, מבטיחה.
כדי להראות את הפתרון המיידי,
אנחנו מקדשים את אפרות
ואת כל מה שמסביב לאפרוח.
את מרגישה שאת מתחילה להוציא שערות
ואפשר לה מתקשרת איתך.
אוקיי. לא, היא אפשר להתקשרת איתך.
את לא צריכה להשמיץ רצונם
או להתבייש אם לא יצררת או משהו כזה.
שמה? אבא שלך. את לא צריכה להתבייש ממנו.
לא מתביישת, אני מרגישה רעה. אני מתביישת אפילו מבני שאני שולשת את הזערות כל הזמן.
אני מבין, אין לך להתבייש ממנו.
ברגע שאת מרגישה שער מתחילה,
ישר תתקשרי, ישר.
אבל אם כבר נהרס כל השיער שלי...
מה, מה?
אבל אם כבר נהרס כל השיער שלי...
כמו שהוא לא.
אבל אם אתה מרגיש בשיער מטולטל, מנופס.
אז תעשי עם מגן.
או תעשי, זה אמנה מאוד מתלהבים מהשיער המקולקל ומנופס כמו שיש לשירות, שהוא יפה.
סתם שתבין.
תהיה יום אחד בהיריון, ויהיה לך תינוק.
הרבה פעמים השיער של בנות מתחלף
אחרי ההיריון הראשון.
אוקיי, וגם נכון אמרת לי לפני איזה חודש שהשיער שלי יפה.
נכון.
אז זה היה בגלל זה.
מה זאת אומרת?
השיער שלי יותר יפה שהוא טיפה יותר כאילו דליל.
אין דבר כזה בעולם.
אני לא עושה את זה בכוונה,
אבל כן, זה הסיבה.
אז אני אומר לך, זה לא נכון. זה לא נכון. ואם את אומרת לי שזה לפני חודש, זה כבר היה מצב של השיער דליל,
ועכשיו עבר עוד חודש לגזיר את השיערון.
זה לא היה לפני חודש, זה היה לפני שבועיים שהייתי אצלכם.
מצדד.
תקשיב
אין דבר כזה שהשיער דליל הוא יותר יפה משיער.
נו דליל.
השיער שלך הוא פשוט כל כך יפה,
שגם כשאני מצליח חלק מהשיערות,
הוא עדיין נשאר יפה,
אבל זה אתגרול מצוין.
אם אני אוציא חמש שיערות, נגיד אני אהיה קריאה שלך, את לא?
הוא פשוט
כל כך מאשימה את עצמי שאני כל הזמן לא לומדת איתו מספיק.
אני מבין.
מנסים לו להחריץ אותי.
אז בהתחלה אמרתי אישה את התפניה שאתה יודע שאתה לא מספיק,
ואחרי זה אמרתי אישה את התפניה שאתה יודע שאתה רוצה לתת את הערות.
כן.
אני מבין.
היית חושבת על זה,
אז
לא היית עושה את זה.
לא,
ואחרי זה בטסט לעצמי עוד כשאני מוציאה שערות,
כי זה הכי גרוע.
אני מבין.
אבל אלף, את יודעת טוב מאוד שזה לא הכי גרוע,
אם היית מדברת על זה,
וב.
את יודעת שגם מגיע לך עונש לא על זה ולא על זה.
כי זה היה מצוין.
אם ועד לא למדת במיוחד,
אבל אני אתן לו עונש
ואתה תכנסי עלייך.
נכון.
נכון?
כן.
יופי.
אז לא מגיע לחוק עונש,
גם אם פתאום נמאס להבלמוד במלחמת האש שלא בא לך להיות החוק.
זה נכון. אני מצוין במיוחד,
ואני יודעת את זה.
אבל את לא, היות שזה בתוך הנב שלה,
אז את כאילו לא יודעת את זה.
זאת אומרת, תדברי עם מישהו
ברגע האמת,
את לבד תביני את זה,
ואפילו אני לא רוצה להסביר לך את זה,
אבל עם מי תדברי על זה?
עם סתם?
את לא יכולה לדבר על זה כרגע.
עם חברה? בטח שלנו.
עם האחים שלה שלו.
אבל את יכולה לדבר על זה.
אז בואו נהיה לך אפילו אחרי שקט.
אז תתקשרי אליי,
שזה אפילו בלי שאני מדבר.
את תסבירי מה קורה,
ואת תביני שתקשיבי להעמיש את עצמך על דבר כזה,
כי לא עשית שום דבר רע.
זה הכי רע.
יעל,
אבל את יודעת שזה לא.
אם תהיה לך ילדה שבעוד דברים שנה תעשה את זה,
ותגידי לך שאלה?
לא. את תחשבי שאלה?
לא.
לא, עם חברה שלך תעשה את זה.
אם שאיר תעשה את זה,
את תחשבי שאלה?
אה, תגידי לה, זה הדבר הכי רע.
לא, אבל אם אני עושה את זה...
זה בדיוק אותו דבר.
זה לא רע.
זה לא רע בכלל.
יש דברים רעים, אני בטוח שאת עושה כאן דברים רעים.
זה לא.
מגדרת את זה.
טוב
מה?
טוב
זה חלק מהדבר,
אני צריכה לחשוב מה הייתי אומרת לילדה שלי,
אם היא יותר שאלה.
אוקיי.
לא מה היית אומרת. גם לא מה היית אומרת. אני לא מדבר איך הייתי מטפלת בי.
היית חושבת איזה ילדה רעה יש לי?
לא.
לא, נכון?
כן.
את יודעת שיש לך את הבעיה הזאת של אימא,
שהיא אומרת כזה הכל דבר רע וזה,
אבל גם היא לא מתכוונת לזה איזה ילדה שלי.
רגע אחד. כן, גלעד?
אני לא דאגתי, אבל בסדר.
לא, יש לך מזל.
בדיוק התכננת אותי.
מה לעשות.
לקוגל, תודה.
הוא שלח אותי להשיח את דעתך שהוא לא חוזר עם הרכב.
חוץ ככה.
אז זה לא מעצר למה.
אתה אומר לי שאני אצליח.
מה?
במשחק?
לא.
בסדר?
אני בטוח שתצליחי
במאה אחוז
בגלל שאת לא תשאירי את עצמך לבד בזה.
אוקיי.
אם את לא תשאירי את עצמך לבד בזה,
תקשיבי.
אני אעזור לך.
גם אני אלך לפסיכולוג או משהו.
תקשיבי.
בסוף?
בסוף, בסוף, בסוף.
פעם בשבוע נגיד, תעשי הסדרות.
אז זה נורא נכון, ואין לך את ההסדרות לרגיות.
לא, אבל אם פעם בשבוע, איך התחלתי עכשיו לעשות את זה? אני מבין, אני מבין.
פעם אחת ועסקה עשיתי על עצמי ועשיתי יותר.
אני מבין.
מה אני אומר? אם יהיה אפשר אפילו לגמרי את זה לי.
אבל את עשיתי את הסערה,
ולכן תתקשרי אליי והתחליטים.
ואז במשלחת כמה ימים אני פספיקי.
עשינו את זה הרבה יותר מכמה ימים. נגיד, במקרה הכי קבוע.
איך הוא יפספין?
סערה פה וסערה שם.
זה לא טוב.
אבל זה לא קורה.
כנראה את לבד.
השתגעת?
אוקיי?
אז אני אומר, מעכשיו
כשיש בעיות
אז תתקשרי אליי ישר.
אני לא אהיה תמיד, אבל עד שאני אהיה, כל עוד אני אהיה.
תתקשרי אליי ישר.
יש קטעים בחינית
ויש בעיות שאף אחד מאיתנו לא רואים כאן.
אף אחד מאיתנו. בתנאי שלא תכרס עליי אף פעם.
תגידי, מתי כרסתי עלייך בכלל, סיפה?
אתה לא, אבל עדיין אני לא רוצה שתדאג ותהיה עצוב.
אני מבין, אבל אני לא אמרתי לך שאני לא אדאג.
אבל אני כן יכולה... אמרתי שלא תכרס, אבל התכוונתי לא תדאג. אבל אני כן יכולה להגיד לך שאני לא אכרס.
אני אפילו לא אכרס על זה שאת הוסיפה, אני לא קורס לא סיפה על זה.
אני סתם אוכל את הלב על זה, כאילו כאילו
כמובן כותב זה כזה דבר...
היה לי את זה ביער, את מבינה?
כן. כותבי לסתור את זה, היינו נכנסים לשיחה לפני חודשיים,
ולא היה קרוב כלום.
רק עוד כלום.
נכון.
אבל זה גם משמיים, יאללה.
זה גם משמיים.
יעשו לי את זה דיבור עוד רגע.
אנחנו בתקציב נגיד.
אנחנו...
מתי אני אראה יותר פעם מלבד?
לא רגע שיש שבת איתו פעם.
שבת הבאה אולי.
לא, אז לפני זה.
אני רוצה שאתם עושים מה שאני אמרתי לך.
מה, באפרוח?
זה לא. זה ברור.
מעכשיו את עושה את זה כל פעם, גם באפרוח וגם להרים עליי טלפון,
ברגע שזה קורה.
אז מה אתה רוצה שאני אנסה?
אני רוצה שתנסי
מגנזיום תאורת.
מגנזיום מה?
תאורת זה נקרא.
אוקיי.
לא.
וגם זה, זה היה בסופרפורום, כן? זה בארץ.
אבל אין דבר שנקרא
גרצי
יש כאלה כדורים של דבורים.
לא. מה שאני אמרתי.
טוב.
בסדר. אני אזמין לך, כמו שאני אבין יחד איתי, אני אבין גם לאח אחד.
זה כזה, כמו סוכר כזה.
זה אף אחד.
זה מטפטף, אפשר לוקח להוסיף איזה טייל או משהו.
וזה דבר שנמצא בגוף באופן טבעי.
זה לא איזה כאילו
תרופה או מה זה שמשפיע על הגוף.
ואני חושב, אני די בטוח שזה יעבור משכנות בינתיים.
לפי הסופרפארם,
חשבו עליי, חשבו עליי, חשבו עליי.
אפילו מה?
הוא שתי מטרים, נכון?
מה?
הסופרפארם הוא שתי מטרים, נכון?
הוא עשר דקות, כן.
אה, הוא לא שתי מטר?
לא.
בסדר, אני אקנה מחר.
אתם בדרך כלל משחררים או בבינג או בנסטנדאפ?
אני בבלוק.
לא, יש, כאילו, סופרפארם כן או נגד?
לא.
סופרפארם ביג ביר סובר?
לא.
סופרפארם דרך המשחררים?
אה, כן.
אז אל תה, סתם שתדעי באופן כללי בחיים.
אה, לא, אני לא בדרך המשחררים. איזה עוד אחד יש?
אה, ו...
לא, יש ראגר?
דרך מרצדה?
כן.
כן?
כן, זה אני.
זה את?
אוקיי, אז זה כבר סגורים,
לא צריך לראות לך עד פה.
לא, אני אקנה מחר, אני צריכה לקנות שם עוד משהו בכל מקרה.
מה?
אוקיי, תקני,
לא פתח את המזון,
מגנדיום,
תאורקט.
אני אשמח לעשות כאילו לא שתדברו על זה?
ואם אין שם מה?
גמרנו?
כן.
אז תחילי איזה חנות טבע או משהו לדעת, יש שם בטוח לגבי השאלה, נכון?
אוקיי, כן. חנות ניצת אדום דבן או משהו כזה.
בסדר? אוקיי, בסדר. ואל תקחי
כזה כדור כזה בבוקר,
ובאריה,
ואל תראי.
אני ממש אעזור.
בפעם הבאה שאני אוהבין מאמריקה
אני אביא גם כדי ללך
לנייפי
אולי זה יעזור לי להחליף את הכדורים שלי.
אני חושב שזה יעזור לי להחליף את הכדורים שלי. אני חושב שזה יעזור לי להחליף את הכדורים שלי. אני אף פעם לא עשיתי את החיבור הזה, אבל
אולי זה יכול לעזור למה שיש לך, כי אני אומר לך כן,
לי.
אם אני אביא נכון, זה קצת דומה למה שיש לך, כי אין לך סיבה שאתה בשביל מהדברים שלי.
זה פשוט הלב דוחק מהר, אבל פשוט
חדש להם, אה?
פשוט
הכדורים האלה עושים לי חרדות, אני אומרת לך.
לא, היה לך חרדות לפני הכדורים.
איזה כדורים? גדולות או הכדורים?
הכדורים.
לא, היה לך את זה הרבה לפני.
אני שונית אותם.
אז אולי זה יעזור לך הרבה לפני.
אני באמת חושב, אני נותן לך טיפול טבעוני כזה, טיפול כאילו
שאני עושה.
היא אומרת, אוקיי, אני חסר, אבל פשוט אני אעשה את זה לעצמי.
אני חושב שמה שהיה לי זרם, זה יותר מהשערדות שלה.
זה היה כאילו
אימה טהורה.
באמצע הלילה... פאניקה טאק למדתי אצל חליל.
מה?
למדתי בחליל פאניקה טאק.
אני הייתי בפאניקה.
מה זה קאק?
עתק.
התקף.
התקף ממש.
פאניקה כזאתי.
אבל אני במיטה, לא זץ כמובן, אבל אני
בלי איזושהי סיבה, אני פשוט
משהו מזוהה.
את לא יודעת, אבל כשהייתי צעיר יותר וגילש,
וגם
לא חוק, אבל כשהייתי יותר צעיר ממלינייך,
הייתי מתעורר כשהייתי בני 77 או 88. היה לך חלומות רעים.
כן.
אז עכשיו אין לי איזה אופיימן שאין לי את זה,
אבל,
אבל אני אומרת, היה לי קצת מראה, ובמשך
שנים לא היה לי פתרון לזה.
אני מבטא את
בעיות חצי וחצי שבועות שעה. כל לילה, כל לילה.
זה לא טוב.
כן.
ולמדתי את זה ואני אומרת,
ועכשיו בזכות השפיכה הזאת למרות, אולי זה יעזור לך,
מה שאני עושה לעצמי בלילה,
אולי זה יעזור לך בלומיון,
ואם זה יעזור לך, מה שקורה לך, זה יש לך לקחת כל החיים, זה לא ההפך,
רוב בני אדם סובלים ממחסור במגנזיום.
מה נגד זה עולה בגיליון.
ואין סיבה לקחת
את ימין.
אבל אז עלול להיות לי היפר מגנזיוס.
אם קרינק אשתי, כל המטבוק יכול להשתתף במגנזיום.
אבל רוב בני אדם,
אם יש להם היפו-מגנזיום,
רוב בני אדם,
זה כמובן מאוד שיש להם חוסר מגנזיום,
וזה גורם בלי קשר לכל מה שרואים אותם, זה גורם לבעיות הלב,
וכאלה אנשים בימינו, יש להם בעיות במלאכים.
את יודעת את זה?
את יודעת שמחוץ לך,
כל הגוף שלנו מתבסס על זה.
כן, כן, שמעתי את זה כל היום, חלילה סביבי.
מה שאמרתי עכשיו?
שזה לא, כל הנוזלים האלקטרוליטיים.
האלקטרוליטיים, ההפרש מתחים בין הנתרן והסידן, בין הנתרן
והנתרן והשלמין, לא יודע, וסידן ומגנזיום.
השלגן.
השלגן, נכון.
וההפרש מתחים ביניהם,
שיש מחוץ לתו או בתוך אתו,
זה מה שמאפשר לחיים להתרחש, זה מה שמאפשר לסשמל לזרום.
והיום כולם אוכלים מלא נתרן
ומלא סידן, כי אוכלים מלא מלואה אחרי זה,
ואנחנו לא אוכלים מגנזיום ולא אוכלים אשלגן בכלל, אשלגן אנחנו לא אוכלים.
אז זה יוצר חוסרים.
אין לך מה לדאוג מעודף של מגנזיום.
ובקיצור, אם זה יעזור לה... אתה חושב שאני משוגעת?
לא.
לא, רגע.
סיפרתי על זה שם משהו על השאלה שלי, נכון?
אתה חושב שאני משוגעת?
לא.
נכון?
כן.
תקשיבי, לכולם יש בעיות. אחד הדברים המגניבים שלי להתחתן,
ולי במיוחד,
כי כאילו אני לא רק מתחתן אלא יש לי כאלה מלא משפחות שאני פתאום מכיר,
זה לגלות שכולם שרוטים
בכל מיני תורות,
אז פתאום אני אברגיש להם משפחה כמו סאר.
אני רוצה שאני אגלה לך סוד?
נו.
לא, אני לא יכול לעלות מכיר לי פרוזנטים שלהם בכלל, לא.
אבל
אני רואה את השרידות שלהם,
והייתי לפני שלושה שבועות או ארבעה שבועות, בטוח תמותי,
היינו אצל משפחת סאריאל בשבת גיבוש, כמובן.
כן.
אני זוכר.
כן.
אני מבין.
מה?
אימא דאגי, היינו בארצה.
ויש להם את העולה הזאת, הטימייגרית.
כן רות או משהו כמו רות, נכון? נו, כן.
והיא כנראה יצאה איזה שעה שדיברנו,
דיברתי על שילה וזה, היא יצאה שם וזה,
והיא קינתה בשילה על כך שאבא שלה הרשמה נזן,
והיא מרוצה נזן והיא רבה עם אבא שלה, היא נורא ערשית כזאת, כאילו
טימייג'רית בסופר.
סופר זה טימייג'רית.
עכשיו, עכשיו, בשבת, חתם,
ראיתי אותה,
ולשמתי אותה שיצאה לה נזן.
אז כזה אמרתי לה, וואי, סחפן מהנזן.
אני גם סחפן.
וגם האחות היותר גדולה, היא אמרה שתי אנשים כזה ששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששש
שששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששש
ששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששש
ששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששש
ששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששש
שששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששששש