היי אבוש, מה העניינים? מה העניינים אם היא מסיכנית?
בסדר, דיברתם על הממסע בירושלים.
כן? מה דיברתם?
לא, סתם כן.
אז זה היה משם בשבת,
אז התקשרתי לשאול אותה אם מתאים לו שנקפוץ באיזשהו שלב, כאילו שפטות.
אז תיארתי אותך לאבוש.
לא, ממש לא, אני פשוט למעלה, אני לא במשרד, אני לא רוצה להעיר את אימא.
אז מה הוא אמר?
אז זה עונה שהם אצל דודה יהודית בשבת,
ואמרתי לו שאולי נקפוץ מחר, כאילו בשישי, אם נספיק.
כן, אוקיי, סבבה. אנחנו הולכים מחר בבוקר לים.
איזה כיף.
כן, ואז אנחנו הולכים לכל מיני... איזה ים?
בפלמחים.
ואז אנחנו, אחי.
הלו.
גדולות של רהיטים בראשון לציון. לא שמעתי אותך פתאום.
אתם הולכים לים בפלמחים. יש כאן כל מיני חנויות גדולות של רהיטים בראשון לציון, אז אנחנו הולכים לאיזה שתי חנויות לחפש סבתאה.
אוקיי.
אתם חייבים.
דחוף.
למה?
כי אין איפה לשבת אצלכם, כאילו בסלון.
נכון.
אה... אז כאילו...
כן.
זהו, ואז אנחנו נוסעים לירושלים, ליעל מישן, לשבת.
אוקיי.
זהו.
איזה כיף.
ורק יעיל מישנתי, או עוד כל מיני?
מה?
יעיל מישן ובעלה והתינוקת.
כן, אבל כאילו לא עוד חבירות.
לא, רק אנחנו.
שבת זוגות.
איפה היא גרה? תזכירי לי.
אה... ב... על צומת האורנים.
חוף חלץ 11. איפה? איפה? באיזה שכונה?
צומת האורנים.
כאילו, בפרק אני כזה, אבל אה...
כל הרבקה, היהודה,
השבטים האלה שבקצה של תפיות. אה, בובקה. בובקה. כן. בדיוק.
אוקיי. היא איפרה השבוע את אשתו של משה שפירא.
וואלה.
נכון. מה?
אז עשו לה איזה כתבה, אז היא איפרה אותה.
הבנתי.
איזה יופי.
ממש שווה.
זהו הבוש. אני הולך לעשות גיבוש מחר.
לאן אתה הולך?
גיבוש.
בשבת נכתוב אותי. שנייה, שרון, אתה רוצה שנעלה את המתנה עכשיו?
נדברת איתי? לא, אמרתי לשר.
היינו עד עכשיו אצל חברים של שר, אצל איזה חבר של שר שנשוי וגם עבר לבור בבאר שבע.
הוא חמוד?
כן.
אני מכירה אותם, כן, הם חמודים ממש.
הלכנו אליהם והם הביאו לנו מתנה לחתונה והם עשו איתנו כזה ארוחת ערב וזה היה, זה היה כיף.
הבנתי.
תראה, הדתיים כאילו?
טוב, יאללה, אבו, שאני נכנסת לבניין.
דתיים כאילו? כן.
אממ, נדיר שיש כאלה.
כן. טוב, תיכנסי לבניין.
שיהיה לילה טוב. ותהני מחר, ונדבר מחר, טוב? נדבר לפני שבת. בואי נכנס.
בואי נכנס.