אבא, מה קורה?
מה קורה?
אמא? אבא?
אבא, כן. מה קורה? נסיכונת?
לא, לא שומעים אותך.
היית נשמע... יש עוד מישהו שקורא לך נסיכונת?
לא.
זהו.
אתם בבית?
אנחנו הגענו הרבה יותר, כן. אם את לא נסיכונת.
איך היה?
מה?
איך היה?
אה, נכבדנו.
הגענו לצרה.
אתם עצובים שפתאום כל הילדים שלכם לא בבית?
מה?
למה שאני עצובים? אתם עצובים? הולכים לחגוג,
מבטלים.
מתרווקים, אגב. מתרווקים לנו עד בגידיי.
מה קורה עם זה? בשבת נהיה כל הילדים בבית.
איזה כיף?
בעזרת השם. למרות שלא בטוח לגמרי זה שירה.
שירה לא בטוח?
לא בטוח, כי סתם לא.
לא, אבל אני מנסה לשכנע אותה. הלוואי.
הלוואי.
טוב.
לא טוב. היו עוד הרבה הזדמנויות.
אם לא. איך זו הייתה?
חמודה? אני לא. היא תמיד חמודה, לא?
נכון.
מה אתם עדיין מתעצבנים מה...
אני מתעצבנת בלב כל פעם שאני חושבת על זה, אז פשוט הפסקתי לחשוב על זה.
יופי.
פתאום לא לחשוב בשום דבר.
איף.
אין דאגת.
מה?
אין סכר, אין דאגת.
בדיוק.
תראו שיש לך מלא פשט.
ממש.
תודה בוש.
הולכת לצד?
כן.
לך דבר הייתי או עם מישהו?
צער טוב בבית.
אני צריכה להרגש לך מה.
אני אמסור.
ביי פרמידה. יאללה, אביש. לילה טוב.