‫אבוש?
‫-אני יכולה ללכת על פינת האוכל.
‫במקום הקבוע שלי.
‫-כן?
מה הייתה איזה שיחה?
‫-בסדר, מה איתך?
‫הגעתם הביתה?
‫-כן, זהו, אנחנו בבית.
‫-הוא אהב את המידה?
‫כן.
‫לגמרי.
אני גם אהבתי.
‫תודה, אבוש.
‫-איזה כיף.
‫פה לידי, שר.
‫מה?
‫-הוא פה לידי. ‫-אחלה מידה, אחלה גמרה, אחלה הכול.
‫איזה יופי, שר. ‫-ממש ממש תמיד.
‫חמוד אבוש.
‫שמעתי את אימא שם ברקע.
‫לא, אימא בתל אביב או משהו.
‫אה, נכון. ‫-לא, לא, לא ברקע.
‫אז מי בבית?
‫אני בגלל.
‫-מסיבת בנים.
‫לא יודע, יש לך מצעים?
‫כן.
‫את יודעת,
‫יש דברים שלא חשבתם עליהם, ‫אתם צופים.
‫מה למשל?
‫ווי-פיי.
‫נכון, אני חשבתי על זה כמה פעמים היום.
‫וגם קו טלפון, כאילו קווי.
‫אבל מה, אנחנו מהמאה הקודמת?
‫תאמיני לי זה כדאי. קליטה רישומה ומשהו בעייתי. ‫-לא, מה זה, זה מוזר.
‫אם מי משתמש בטלפון, ‫אני לא אנוהלת טלפון קווי. ‫-גם אני לא.
‫אבל תראה לי, תתנגד משום מה אין פוויטר.
‫-כן.
מה?
‫-אוקיי, מוזר שחשבתי... ‫זה לא עולה כסף, זה לא עולה כסף, זה בפינם. ‫-החשבתי שהדבר הזה קיים, ‫אבל אני אתייעץ עם שר.
‫זה בפינם, זה בפינם. אין סיבה שאין לך.
‫אנחנו הולכים מחר לאיקאה.
‫איזה כיף לכם, מסכנים.
מה אתם דומים? ארונלד?
‫מה?
‫לא, ארונות יש לנו דווקא שפע.
‫-לא, אז מה אתם כותבים? ‫-לא יודעת, כל מיני דברים לא החלטנו, נראה.
‫-איך זה היה צער?
‫צער טוב.
‫-אהוא בטוב? כן.
‫-כן, כן.
‫-היה לו קרציין?
‫לא, היה לו כיף.
יופי.
טוב, אז עכשיו הוא הולך לרובות עד עכשיו?
‫-יאללה, גוש. ‫עד מחר בבוקר?
‫לא, הוא הולך מחר כאילו לצבא לכמה שעות, ‫אבל אז אנחנו הולכים לאיקאה, ‫ואחרי זה אנחנו בשבת ‫אצל ההורים של סער. ‫-בשביל שנית.
‫כן.
‫איזה יופי.
‫אז יאללה, תהנו.
‫אני אדבר איתך מחר, אודה. ‫-תודה. תודה רבה. תודה רבה. תודה רבה. תודה רבה.