אבוש, אתה מסכים לא לחנות ולהתקשר אליי כשאתה מתקרב?
אני כבר אומר לך שאני אהיה שם בשמונה ושלוש דקות, לכל המאוחר.
בשש ושני דקות. בשש, סליחה, בשש ושלוש דקות. אז מי יורדת עכשיו? אני אחכה לך ברחוב שתגיע תגיע. סבבה, ייקח לי עוד ארבע-חמש דקות, אני כאילו בסוף פי שש עשרה עכשיו.
הכל טוב, בנחת אבוש, בנחת. אבל אני נותן לך את האוטו עם תנאים.
תנאי ראשון, שאפילו אם תאחרי, את לא נוסעת מהר,
את לא נוסעת למסוכן, את לא נוסעת לחוץ.
מבטיחה מקסימום, כמו שאמרת. אם זו לא הדירה שלכם,
זו לא הדירה שלכם, זהו.
מבטיחה, מבטיחה.
אוקיי.
דבר שני, אני מאוד אשמח אם תשתכלי להיות זמינה בסביבות שבע וחצי שמונה.
אני אהיה.
אבל זה לא תנאי, זה כאילו אני מעדיף.
סבבה, אני אהיה זמינה. כי אני צריך לגמור את הסיפור הזה של ה...
של הפקידים.
לגבי הטלפון, כן.
זה שנייה, ביי, נארי.
ביי, אבוס.
הוא יגיע לפנים.