תניאל איתך.
אבוש, איפה אתה עכשיו?
בדרך ירושלים.
ואתה ישר הולך לרופא?
לא, למה?
כי אני צריכה את עזרתך להחליט.
איפה את נמצאת?
בקריית משה.
אה, אמרת את הולכת הביתה כבר.
לא, אני עדיין פה.
טוב, אז כאילו כתוב לי ש...
תשלחי לי מיקום, אני אגיד לך בדיוק מתי אני. אבל אני לא יכול לבוא לך כי...
כי שניהם טובים, אני מבינה.
כן.
ושניהם, כאילו, מה,
את רוצה את זה באמת בלב?
אני לא יודעת.
לא, זה בסדר, רוצה את זה בלב, בלב?
לא יודעת.
יעזור לך שאני אבוא, אני אבוא.
אני אחשוב על זה, אם יעזור, אני בינתיים מתלבט טוב.
אז תחילי תוך עשר דקות,
כי אני כאילו שם זה וחצי ואני אהיה בשערי צדק נגיד בחמישים וחמש, אז אני מניח שגם אלייך אני יכול להיות בדיוק בחמישים.
אז תגידי לי, בסדר? את עדיין שמה במקום פיזית, או שיצאת לאיזה קפה לחשוב על זה?
יצאתי לרחוב.
הבנתי. טוב, תחליטי אם אמא רוצה אותי לתוך עשר דקות, טוב?
בינתיים תשלחי לי מיקום, אני אכוון את עצמי למקום הזה בינתיים.
לא, אני כן רוצה אותך, תוך סמם, רק פשוט שתראה.
עוד יותר טוב, אז תשלחי לי מיקום וזהו, טוב?
טוב, תודה אבוש. ביי.
ביי.