היי הפוש, מה קורה, פוש? בסדר, תקשיב, אמא,
שתייחסי להגה.
אמא ואני מצאנו מלא שמאלות יפות, אתה רוצה לבוא איתי ביום שלישי?
לבוא איתך לאן?
למקום של שמאלות קלה בירושלים.
למה שלא?
תקני אותה.
אנחנו צריכים גם את העין שלך.
כי אני רוצה להתלבט איתך.
זה גם יקר לכולם.
אוקיי, בעיקרון, בסדר.
אבל למה לא קניתם, וזהו?
כי אנחנו צריכות אותך, זו הייתה החלטה קשה.
כן, אני צריכה לישון על זה.
הבנתי. טוב, אז בשמחה, כן.
באיזה שעה אתה יכול ביום שלישי?
נראה, היא כבר טובה, הצלחת עכשיו, נכון?
לא, תוריך.
למה?
כי יש תורות, זה כמו רופא.
בחנות של שמלות?
כאילו, צריך לקבוע את שד התעופה שלך.
אני לא אתפדח? זה לא של בנות שמה לא הולך להיכנס?
לא, לא, זה רק כזה אישה, באמת, אני לא שומעת פה. זה תור אישי, זה תור אישי.
זה מה? זה מה? אני לא שומע אתכם פתאום.
זה תור אישי, רק אתה ואני באים.
הבנתי.
אהההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההה