‫לא, לא. ‫-כן, אתה שומע? ‫-כן, כן.
‫אז אני לא יודע מה שמעת. ‫כאילו, אבא שלו אמר, ‫אני יודע שיעל מנהלת את העניינים, נכון? ‫-כן.
‫וזה נכון.
‫וזה טוב שמנהלת את העניינים.
‫זה חלק מהעניינים, כשהמנהלת שוללת לחברה, ‫זה מה לעשות. חלק מהעובדים לא יעבור בזמן, ‫וחלק מהעובדים, יהיה להם דעה אחרת, ‫וחלק מהעובדים...
‫ואתי צריכה לנהל את זה בחוכמה ובתבונה.
‫אז אל תתרגשי, אז שר, נגיד,
‫זה באמת לא נועד, זה לא שהוא רשע, ‫אני חושב ששר לא עד כדי כך ‫מכנן בדיוק את הפרטים של האולם.
‫גם בגלל שהוא חתן וגם בגלל שביניהם... ‫-לא, זה הקטע שמשנה לו.
‫אם זה משנה לו, לא היה אכפת לי. ‫משנה לו ממש, לכן זו בעיה, כאילו.
‫-מה אתה אומר משנה לו ממש?
‫אני מתלבטת וזה, ‫מתקשרת לכל אולם חתונה וכזה,
‫ובסוף כאילו אני מגיעה ועושה פרצוף. ‫זה לא טוב, זה לא טוב, וזה לא טוב.
‫-זה מה שנקרא, לנהל את העניין.
‫כן.
‫אז אמרתי לו, טוב, ‫אז בואו נמשיך לחפש ביחד, ‫אז חיפשנו וחיפשנו וחיפשנו, ‫ובסוף מה שאמרתי בהתחלה, ‫זה מה שהכי נורמלי.
‫מה, אין יעל?
‫לא, אבל לא משנה מה שאמרתי, ‫לא. כאילו, נפגשנו השבוע, ‫אמרתי לו, זה טוב, זה טוב וזה טוב. כן.
‫אז בסדר, אז פדואל נשמע לו בעיקרון?
‫כן, אבל זה מבאס אותו ‫שזה נגמר ב-11. זה מבאס אותו ממש. ‫-אני מבין, זה מבאס גם אותך, ‫אבל זה בדיוק העניין. ‫-לא, זה לא מבאס.
‫לי זה לא, לא קריטי לילה. ‫-לא, לא, זה לא טוב, לא.
‫-לא משנה לי בכלל. ‫-אה, כי הוא רוצה כזה עוד חלק, ‫כזה חצי חילונית כזה?
‫כן.
‫הבנתי.
אבא?
‫כן, כן, אני שומעת. ‫הוא פשוט הכול מאוד אצלו באוויר, כאילו, הוא אומר לי,
‫אני לא יודע כמה מוזמנים יש לי. ‫עכשיו, נגיד, אנחנו הולכים לאולם חתונות הערב, ‫אז כאילו, אנחנו צריכים להגיד להם ‫כמות מוזמנים, ‫זה מאוד מאוד משמעותי להם.
‫זה מאוד משמעותי למחיר, ‫ואז כאילו,
הוא לא יודע איזה תאריך בעצם מתאים לו. ‫כאילו, נגיד, אולם עם תאריך ממש טוב, ‫אבל זה יוצא קרוב לחתונה שהמפקד שלו.
‫אז הוא אומר לי, אני צריך לחשוב על זה. ‫אז תחשוב על זה. ‫-אני מבין, אני מבין, כן, כן. ‫-אבל כבר תחשוב, תחזיר לי כבר תשובה, כאילו. ‫-כן, כן. ‫-מתי תחשוב על זה?
פסח? מתי? ‫-אבל על זה בדיוק אני אומר, ‫על זה בדיוק אני מדבר, על זה בדיוק אני מדבר.
‫זה אחריות שלו בדיוק כמו תעשייה אחריות שלך.
‫ולכן,
תגידי לו תגמר, ‫אנחנו צריכים לתת להם תשובה, נכון? ‫מה שאת אומרת מתי? ‫תגידי לו מתי. ‫כאילו, אתה לא רוצה, לא נחליט.
‫אין בעיה.
‫אבל תגיד מתי, כי תדע לך ‫שאחרי התאריך הזה והזה,
‫לא יהיה לנו חצות, ‫לא יהיה לנו את התאריך הזה. ‫סתם אני אומר.
‫-כן.
‫אוקיי? אז תחליט.
‫הנה, היינו בפדואל. ‫אתה אוהב את זה? כן, זה נגמר בהפעת לזרעי, ‫אז איזה חיצרון, אתה רוצה את זה? אתה לא רוצה את זה?
‫תחליט, מה שאתה... ‫אני בעד, או אני יעל, אני בעד, ‫או אני נגד שם, אני בעד, ‫לא אכפת לי שאני גר באחת עשרה. ‫אתה, אני מבינה שיש לך בעיה באחת עשרה, ‫אז תחליט, האם טוב לך או לא טובה, ‫כי זה האפשרויות שיש לנו, אני מבינה? ‫אבל להגיד זה לא כזה באיום, ‫אלא באמת, שיגיד לא רוצה, ‫אז אין בעיה, ‫אז נתחתן ברבנות.
‫אם זה מה שאתה רוצה, מבינה? ‫-כן. ‫-את לא מכריחנית.
‫נכון. ‫-לא, אני אומר, ‫את לא רוצה להיות מכריחנית.
‫אם הוא גדול, הוא בחור רציני דווקא השר, ‫נכון? שמקבל החלטות, ‫הוא יודע לקבל החלטות, נכון?
‫-כן.
‫אז שתקבל החלטה,
‫ואם הוא לא רוצה, ‫אז תגיד לה, תשמע, אני מנסה, ‫היא אומרת לך מה שאני יכולה, ‫אבל תדע לך, אם לא יהיה לך, ‫אנחנו אנשים גדולים, ‫אנחנו צריכים להחליט.
‫וכאילו, כן, כן, לא, לא, הכל טוב, הכל טוב, ‫אבל לא, זה מה שקורה,
‫במקום שאת נורא מתעצבנת, ‫ונוצר איזה מצב של כזה,
איתי? ‫-כן.
‫ובגלל שהכל נותרה ליינס,
‫אז כאילו את מנסה לאלץ אותו לתת תשובה, ‫אז זה כאילו שהיא מחנכת אותו, ‫ואז זה מעצבן אותו,
‫אתה מבינה?
כן. ‫כי הוא לא רוצה מחנכת, ‫אז במקום זה, ‫אבל זאת מחנכת.
‫באמת, את צודקת, ‫הוא לא אמורה לחנך אותו.
‫נכון. נכון?
את אמורה להגיד לו, ‫תשמע, הנה זה, אנחנו מתחתנים ביחד, ‫זו לא החלטה של שניים.
‫מה שאתה רוצה, תחליט, ‫אני איתך, אני בעדך, לא מה שאתה רוצה. ‫יש דבר שאני לא רוצה, ‫איש דבר שאתה לא רוצה.
‫אתה עושה על החוט לארץ, ‫יהיה דבר שאתה לא רוצה לדבר, ‫אבל באמת, אם אתה לא רוצה להחליט, ‫זה גם לגיטימי.
‫אתה רוצה לדחות את החתונה, ‫אתה רוצה לזה, ‫הכול בסדר.
‫אבל שנדע מה אנחנו עושים.
‫-כן.
‫ותגיד, אני מוכנה לטפל בכל הסגירה, ‫או אם אתה רוצה, תעשה את הארץ לסגירה, ‫לא צריך להחליט.
‫ככה תגידי לו,
‫אבל לא בקטע כאילו מחנך, ‫אלא בקטע שכאילו, בסדר, ‫צריך לעשות משהו, מבינה?
‫-כן.
‫זהו, ואז אם זה לא בקטע מחנך, ‫אז זה לא יהיה מעצבן כזה, ‫וגם הוא, בסופו של דבר, ‫גם הוא נלחץ,
‫אולי קצת יותר ממך.
‫מה הוא?
‫גם הוא נלחץ, אולי אפילו טיפה יותר ממך.
‫כן. ‫-מכל העניין הזה.
בסדר? אז הוא נב לחוץ, אז זהו.
‫פעם.
תהיי כאילו,
תזרמי איתו,
‫ותשמעי, אני חושב שהוא יזרום איתך ‫על מה שאת רוצה.
‫אני לא יודע מה זאת אומרת ‫שהוא רוצה עוד חלק כאילו,
כאילו הוא רוצה מוזיקה מסוג אחר, ‫או שהוא רוצה כאילו ‫שיהיה ריקודים מעורבים.
‫-לא, לא ריקודים מעורבים.
‫כאילו, כשהחברים שלו יוכלו לומר ריקודים מעורבים, ‫אני מתכוון.
‫לא ריקודים מעורבים ולא מוזיקה, כאילו, של החילונים. ‫פשוט עוד סבב ריקודים, כאילו, כזה.
‫פחות רשמי כזה.
‫-רשמי, אפשר, תגידי לו, ‫אפשר להקדים יחסית את החופה.
‫נכון, אבל כן קיץ וזה, ‫לא בנו להתחתן ב-5.
‫לא, לא ב-5, אבל כמה צריך? ‫אפשר להתחתן ב-6.
‫נכון, זה מה שנעשה. ‫-6 וחצי.
6 וחצי חופה, מ-7 עד 13 ריקודים, ‫בטח אפשר לסחוב את זאת איזה רבע שעה.
‫לא נראית שב-11 יהיה חטף רכבים את הרמקולים.
‫-כן.
‫זהו, ואז אפשר גם את דעת.
‫או שאפשר לעשות, את יודעת מה, ‫אפילו אם הוא כן רוצה מוזיקה חילונית וכאלה,
‫אז כאילו דווקא האוזניות ‫זה פתרון ממש טוב.
‫כן, כי אז גם מירי, אם לא תשמע את זה. ‫-כן, כי אז מירי לא צריכה ‫לשים את האוזניות, בדיוק.
‫לא, אני לא רוצה לראות.
‫טוב, אני צריכה לקבוע איתו ‫איפה הוא עושה את הפרטים, ‫אני אדבר איתך. ‫-הפואנטה שלי, אל ת...