היי על זה עד יום הולדת.
היי אבו, שהתקשרת לי?
כן, רציתי לדעת אם את הולכת בסוף למגדל עוז או לא, בשביל אם אני צריך לנסוע מהר מהר או לא.
ואיפה אתה עכשיו?
אני בבית שמש כבר.
בקוראן חשבתי לא ללכת כי כואב לי הראש ואני מאוד עייפה.
הבנתי. מה סער מספר?
איך ידעתי שדיברתי עם סער?
כי רק בשבילו את מסננת אותי.
סליחה, בוש.
נעלבת?
לא, בכלל לא.
יופי, לא בקטע רע.
פשוט לא ידעתי שאתה צריך דווקא אותי.
שמעתי שמישהו התקשר הביתה.
נכון, דיברתי עם מילה.
מה סער אומר? שמחר יש להם
נשקט ב-6:29 בבוקר.
כן.
בגלל השביעי באוקטובר.
מה יש להם מחר?
טקס ב-6:29.
אוקיי, אה, וואלה.
מקוי, נו.
המפקדים של הטקס החליטו שזה צריך להיות בדיוק בשעה של 7 באוקטובר.
כן, כן.
ושזה צריך להיות שם מוקדם.
וכן.
זהו, מה זה סיפר?
נגיד שהוא היה נשוי.
אז גם אשתו הייתה צריכה לדעת ב-6:29?
לא, למה שלישיתו תבוא?
לא יודע, אולי גם אנשים.
היא נראה לי מוזמנת, אבל לא צריכה לבוא.
אני צוחקת.
טוב, מה עוד?
זהו, וזהו, סליחה שלא עניתי לך, אני פשוט... לא, זה בסדר.
פשוט,
אני כאילו מבואסת על עצמי שאני לא הולכת.
אני חושבת שאני יודעת שאני סתם איפה, אז גם לא היה לי כוח להתרכז בסליחות.
כן, גם יש לך משמרת מחר וזהו וזהו.
כן, מקסימום אולי מחר אני אלך, אני אגיד להסעה, במקום להביא אותי הביתה,
להביא אותי לשם.
לא נראה לי, אבל בסדר.
למה? זה אפשר, בטח זה אפשר. איך זה אפשר?
אפשר לשנות כתובת.
אבל הם לא נוסעים לשם.
למגדל עוזר כשהם נוסעים.
ההסעה של הבית חולים?
כן, אני לא הסעה שאני נוסעת עליה, אבל יש
ציר בית שמש, יש ציר גוש ציון.
וואו,
יש וואחד מיוחד לגוש הציון?
כן, אני יכולה להגיע לכל מקום שאני רוצה, אפשר.
וואי, אפשר לאילת?
לא, יש כאילו רדיוס מסוים, אבל נגדל אז בתחום.
הבנתי.
טוב, אז מה, את הולכת לישון? אני אלמדתי בבית, טוב?
אוקיי, אני מחכה לך. את הולכת שלופיה או לא?
עוד לא.
טוב, ביי אוש.
ביי הבוש.
ביי ביי ביי ביי ביי ביי ביי ביי ביי ביי ביי ביי ביי ביי ביי