אבא?
יעלית, את מתכוונת לבוא, סתם שאני יודע, את מתכוונת לבוא איתנו לגלעד או לא?
לא, לא, לא.
סבבה, מה יכולנו? אבוש, שאלה.
כן. אני לא מצליחה לסדר את הקטע עם ההסעה ואני פשוט בחרדות ברמות, אני באמת מתה מתחת. יעל, יעל, יעל, יעל, לא, אני מת,
לא, אני יודעת, אני לא בגלל הרכב, אני פשוט ממש מפחדת לעשות אווירה גדולה.
אוקיי.
את לא תעשי אווירה גדולה.
בטוח,
במאה אחוז.
זה לא הבעיה.
בטוח, זו לא עבירה? בטוח, בטוח, מאה אחוז.
אני בטוח,
גם כשאת לא עושה את זה באופן קבוע, אלא כשזה יוצא באופן, אז בכלל אין אף אחד שחושב שזה בעיה, אוקיי?
כן.
אבל בטוח שזה לא עבירה ואני לא רוצה שתנסי לרמות את העסק,
כשאת תעלי כאילו לאוטובוס בלי רשות.
למה?
ככה, את יכולה להסתבך, זה מסוג הדברים שיש לך נציאל להסתבך בהם.
הם יצעקו עלייך, מה?
הם לא ידעו.
או שכן או שלא, אם הם ידעו, הם יצעקו עלייך.
שיצעקו עלי, הם לא יצעקו עלי, הם לא יצעקו עלי.
אם הם לא יצעקו, אז למה הם עושים כזה ביגדיל שהם לא מרשים לעלות? טוב, לא יודעת, אני אדבר איתך כבר.
בסדר, ביי, מותק. ביי.