אבושי אתה יכול לדבר או להתקשר עוד עשר דקות?
אני אוכל לדבר עוד דקה, חכי על הקו, טוב?
אוקיי.
אפס, שתיים,
שמונה, שבע, תשע,
שלוש פעמים שלוש,
תשע.
טוב, תודה.
לאו?
אבושי? כן יעלית.
מה קוראים? אחלה.
אני רק התקשרה לפתור לך, כאילו, כשדיברתי עם כולם והם אמרו שהם יחליפו לי מנחה וזהו.
והכל הסתדר ולא כעסו עליך?
כעסו אבל כאילו לא אכפת לי.
אני כעסתי עליהם שהם ממש לא עוזרים לי, הם ממש כאילו מקשים עליי וזה, כאילו,
ואמרתם שאני ממש כאילו כועסת על הבית ספר וזה, אז כאילו עכשיו הם צריכים להראות שהם טובים.
הבנתי, אז הם מארגנים לך מנחה חדשה?
כן.
יופי, את צמחה?
כן.
יצא בסדר.
לא, אבל,
כאילו,
בקיצור, כי אני קצת מבוססת בכל הסיטואציה,
כאילו, אני מבוססת מעצמי שרבתי איתה, אבל... זה שטויות, זה קורה, זה קורה. אין מה לעשות.
זהו, ואני הולכת לישון עכשיו.
טוב.
ויש לי דייט בלילה.
באיזה שעה?
שבע וחצי בירושלים. סבבה.
ואני פשוט,
אני פשוט דואגת ששירה תוסיע אתכם. למה את דואגת?
כי היא קטנה.
לא, לא, היא נהגת מעולה, היא נהגת מעולה. כל הזמן היא נוהגת בכבישים של הגולן, היא נהגת טובה, אל תדאגי.
נו,
ואז היא פתאום תיסע בכביש אחד והיא תגלה שיש עוד אנשים בכביש חוצפנים.
כן, כן, שהם לא נביאים לו מהדרך חוצפנים.
אל תדאגי, אל תדאגי, זה יהיה בסדר.
סבבי.
טוב. בסדר, מאמי?
אתה קופץ לפה או שלא? לא, לא, אני כבר בבית שמש.
אה,
אוקיי, טוב, אבוסן. את עצובה? רוצה שאני אעבור בכל זאת?
לא, הכל טוב, אני הולכת לישון.
טוב, תתקשרי אליי, תתקשרי כשתקומי ונדבר, טוב?
אכלתי מלא אוכל היום, רק שתדע.
ביי, חומן. כל הכבוד, שתית? יותר חשוב.
כן, שתיתי כבר איזה ליטר.
יופי, נסיכה שלי. הייתי שינה בחדר שלך?
כן.
כל הכבוד. מזל, מזל שיש לך את החדר, תחשבי שאני צריכה עכשיו.
קיצור, אחלה.
וואי, הייתי בוכה, הייתי מאבדת את זה. נכון, נכון, ממש טוב.
אני שמח שמיטצתי לך, תגשי.
יאללה, ביי, חומן.
ביי, נדבר.