היי תינוק, יעל, שלום לך.
בסדר.
תשמע,
מחר אנחנו הולכים ביחד לשלמי, נכון?
נכון.
יש לך את חולצן, נכון?
כן, כן, את חולצן.
שאלו אותי.
יצא לי לחוץ, אבל אין לי בעיה, כאילו, אני... מה יצא לך החוץ, תגידי?
רגע, מה תוכנית לך למחר?
ללמוד בבית לנשחן.
כל היום?
כן.
ובערב מה יש לך?
ללמוד בבית לנשחן. הבנתי, אין לך משמרת או משהו.
אין לי.
היית מעדיפה לבטל או לדחות?
יש אפשרות לדחות לא בחצי שנה?
אני אתקשר אליהם, אני אשאל אותם.
אם נפתר, אבל אם לא, אז לא.
כאילו, אני כן רוצה לעשות את זה.
הבנתי.
אני אגיד שאני הרבה בירושלים, מה אימא אומרת?
אם נפשרת שאני הרבה בירושלים,
אז לדעתה עדיף ביום שאני במילא בירושלים.
אוקיי, אז אני אתקשר אליהם.
בואי.
רגע, איזה יום את במילא בירושלים?
אה... שלישתי.
לא, היא יכולה בשני וברביעי.
אה... שבוע הבא בשני. לא יודע, אפשר בשבוע הבא, אבל בסדר, אני... אני אתקשר אליהם. עוד שבוע הבא אפשר, כאילו?
מה?
שבוע הבא?
לא יודע, אני קצת אקשר אליהם, אבל נשאר כאילו זה... אבל מאיזה שעת נוח לך, נגיד בשעה כזאת?
באיזה יום.
אני לא יודע. טוב, אני...
אני לא יודע מה להגיד לך. כאילו, הם צריכים לקבוע תור.
אם נכנסתי לך, אז אני אעבור לכם עם תור.
הבנתי.
אז אתה בואי מחר? לא, אבל את צריכה ללמוד.
בסדר, לא נורא, אז אני אעשה את זה ככה, נראה ללמוד.
אה...
יש עוד שתיים בחיים, לא רק ללמוד, אין מה לעשות.
רגע, אז בואי נחשוב. זה בארבע וחצי.
אני אגיד לך משהו, אני צריך להיות בשבע ועשרים בתל אביב.
בלילה או בבוקר? בלילה, בלילה.
אז נגיד, את יכולה לאכול לבד?
כן.
איך תחזרי לבד?
ממון אבנים, איך זה בזבוז באנטומי?
זה לא בזבוז באנטומי, זה ממש חשוב.
בזבוז באנטומי זה אחרי זה להיות עם כאבי שיניים, היא הולכת לרופא שיניים, וזה בזבוז באנטומי. לא, אבל היא חושבת אחרת וזה לא משנה.
מה, מה?
לא.
טוב, אני מצדישה את השיחה הזאת, אני אבוא מחר.
בסדר, מאה אחוז, ביי חברים.
ביי.