מה העניינים? איפה את?
אני בארצותיים. תגידי, אתה צריך את האוטו היום?
למה אני לא שומע אותך? מה אמרת?
אתה שומע?
עכשיו כן.
אתה צריך את האוטו היום?
כן. מתי? מה? מה מדובר? מה קורה? מחמש וחצי עד תשע וחצי.
למה? מה יש לך?
לא, אני ממש אסתדר אם לא. כאילו, פשוט יש לשחר חניכה שלי אזכרה בקריית מנחם.
אוקיי, סבבה.
בשש וחצי ובתשע ובשמונה וחצי יש לאביגיל וינטר אירוסין.
וכאילו, אני כאילו יכולה לברוח עכשיו מהלימודים.
וכאילו,
זה לא היה בתכנית שלי בכלל,
לקחת הרכיב,
אבל פשוט כאילו בא לי הביתה כזה.
ואם אתה לא צריך את האוטו אז כאילו אני אחזור אחרי הביתה. אבל מה, תבואי הביתה ואז תיסעי ישר חזרה?
כן. ואז ככה גם יהיה לי דרך לחזור. אחרת אין לי דרך לחזור וגם כאילו,
לא יודעת שטיפה מלחיצו אותי עכשיו להסתובב ברגל בירושלים מלא ו...
אבל כאילו,
זה באמת זה סתם כאילו, כי אני מפונקת.
באמת אני אסתדר אם אתה צריך את האוטו. סתם כי אמרתי עם האוטו זה, אז לי זה יהיה יותר נוח. אבל באמת, כאילו, אם אתה צריך אז אני אסתדר. אני לא חושב שילך אבל יותר נוח.
אני חושבת שכן.
טוב, בסדר.
אבל אתה צריך את האוטו או לא?
אני לא יודע, אני לא יודע, יעל. אני לא יכול כל יום להגיד בדיוק באיזה שעות אני אצטרך את האוטו. אני לא יודע, אני לא...
אין לי תוכנית מסוימת לאוטו בין חמש וחצי לתשע, נותן לי.
אני לא.
אז את יכולה, אז תבואי הביתה
ותקחי את האוטו. אני סתם, לא?
כן, אני איתך, אני שומעת.
לא, אני פשוט לא רואה את היתרון הגדול בזה. כאילו, תיסעי עד לבית שמש, ישר זה צריך לנסוע.
כי השעה ארבע, נכון?
נכון. אז כאילו,
עד שתגיעי זה יהיה חמש,
ובחמש וחצי יש לך חניכה
בקריית מנחם, אז...
שש וחצי, בשש וחצי.
לא משנה, אז... זה משנה חמש וחצי או שש וחצי.
הבנתי. ובשמונה וחצי יש לי אילו רוסין של אביגל וינטר, ואין לי דרך לחזור מהחניכה הזאת הביתה.
החניכה הזאת גרה כאילו מעל הדסה.
מעל הדסה אין לי דרך לחזור הביתה, אני צריכה ללכת ברגל מלא ולנסוע מסביב,
כאילו, דרך כביש 1,
וזה, וסתם, וגם עכשיו, מפה אני צריכה ללכת לשם, זה גם כאילו.
זה, וכאילו,
בגלל שהיא גרה מעל הדסה, אז אני חושבת שאני לא איתקע בפקקים בהלוך ובחזור, ו...
אבל לא הייתה.
טוב, סבבה, סבבה, סבבה, סבבה, אז תעבורי הביתה ו...
ו...יקחי את האוטו, ותרביבי לי אותו בתשע.
וחצי?
למה וחצי? מה, לא מבין. מה קורה אצל החניכה שלך? תסבירי לי.
אזכרה.
זה שלוש שעות האזכרה?
זה יותר, אבל אני אצא לפני, כי אני גם רוצה להספיק להגיע לאירוסין של אביגל היום.
מתי האירוסין?
האירוסין בשמונה וחצי.
אם אני רוצה להגיע לאירוסין של אביגל היום גם,
אני צריכה לצאת מהאזכרה בשבע ארבעים וללכת ברגל
איזה רבע שעה.
כי יש לי אוטובוס בשבע ארבעים, אני צריכה לצאת בעצם בשבע וחצי.
אזכרה תתחיל...
הבנת? כאילו, גם אני תלויה בשעות של אוטובוסים.
הבנתי, אבל אני אומר, אז תצאי משם בשמונה, תחזרי הביתה עד שמונה וחצי.
סבבה.
באוקו, באוקו.
זה אין לי קטע.
למה אין לך קטע? אני לא מבין.
כי לא משנה לי לצאת בשבע ארבעים ובשמונה כבר.
הבנתי. לא, בסדר, אם זה מבאס אותך אז לא, סתם כי אמרתי, אם האוטו יושב בבית ואתה במילא מתכנן הערב לא יודעת, נגיד, לשבת בבית ואתה יודע את זה, אז אני אבוא ואיתך, אבל בסדר, כאילו, אם זה מלחיץ אותך, זה שאתה לא בטוח ש... בקיצור, בקיצור, בואי, קריץ את האוטו ויהיה בסדר. בסדר? טוב. בואי. בואי.