‫היי, אבא, מה קורה? ‫-מה אין לי?
‫יש לי מישבר לי המשכנים, אני בטרייה.
‫אה, באמת?
‫אוקיי, לא, יש לי ממש קצת אחוז.
‫טוב, אז תבקשי מתן לי חברה, לא?
‫סבבה. בסדר, עכשיו אני במילא לא צריכה בטרייה בשבת, ‫טוב. ובמושגת שאני בגרות השם חוזרת הביתה.
‫טוב.
את גם צריכה מנוחה קצת מהדייטים.
‫-היה ממש כיף. ‫-יופי, אני שמח, רואים, לפי הגלידה.
‫לפי הגלידה, כן, גם.
‫-כן.
‫אבקשה?
‫-יאללה, אני אספר לך כבר שנחזור הביתה. ‫אני רוצה ברכה.
‫טוב.
‫אמה, את תמיכה בלאה?
‫מה? ‫-איך כל ענייני הבטנים?
‫הקשבים אותי כזה עכשיו,
‫אז אני אספר לך כבר בממוצש. ‫בעיקרון ממש כאב לי היום, אבל בסדר. ‫-כאב לך?
‫כן, כאילו, כאב נסבל, אבל כאב.
‫כאילו, כשעשית או בטן?
‫לא, הראשון.
‫-הבנתי.
טוב,
את לא חופשת עדיין את הדברים שצריך?
‫איזה?
‫לא יודע.
‫תגיד, אני אגיד לך כן או לא. ‫-נגיד, תענה... ‫לא, זהו, הפסקתי.
לכן אולי.
‫הבנתי.
‫טוב, וזה ממש קר?
‫לא ממש, אבל קר.
‫ודם?
‫לא.
‫טוב, בסדר. ‫הבאה ביתה מוצרי שבת, עד מתי?
‫עד יום ראשון. ‫ביום ראשון אני נהיה משם מהבוקר.
‫אה, הבנתי.
‫טוב,
בבקשה ברכה. ‫-יאללה, אשיב. ‫ישימך אלוהים כפר יקר חרבייה, יזורך אדוני בשמך,
‫יאלוה אדוני פניו אליך ויחונך, יקרא אדוני פניו אליך,
‫אמן, שכה ביי.
‫שבת שלום הבאה, נדבר במוצר. ‫-טוב, תשמרי על התרמות, תקל אבי, סבבה ביי חודשיים. ‫-טוב, ביי, שבת שלום.