ילית?
כן.
את בחדר כבר? ישנה?
לא ישנה, אני בדיוק הולכת לשמור.
טוב, אל תתפחדי מכל בני הדברים ששבות אומרת.
כאילו...
אני כעיקר מפחדת מהקורונה.
רגע, אני קורא את ההודעה שקטרתי.
איזה ככה זעד מאוד טוב.
טוב, בסדר, אז...
אני מפחדת מהקורונה,
אבל... למה אני מפחד מהקורונה?
בגלל.
למה? למה? למה?
אני לא רוצה להגיד בכל, אבל אתה יודע,
אמנתי.
אחר הילדים, כאילו.
טוב.
תקשיב.
כן, אני מאמין. אני הולכת לישון.
כן.
כזו, אני צריכה לדעת מה לאכול.
כאילו,
פרניקה שנחרוק הייתה.
כזו, לא הולכת מה לאכול.
כאילו,
מה שמשיכולה לאכול, זה ממש
נוגע לפחות מהאוכלים פה.
הבנתי.
אז אולי, אולי, אולי,
כאילו, יש לך איזה דבר של בישולים או איזה חימומים?
כן, אבל גם אני לא התחילה לשיח.
כשאני מבינה, מה שאכלתי היום, עכשיו זה היה טוב.
לא, רק בלי שתסביר לי, כאילו, מה אני חושב נכון. אם אני אוכלת, נגיד, רק פעמיים ביום,
מה זה גם עושה שלא יהיה מחזור?
לא, לא.
זה לא. זה בסדר. יכולה לאכול שתי פעמים ביום,
רק שלא עצום, את מבינה?
כן, אמנתי אוכלת רק שוקוויון כל היום.
זה לא טוב. זה לא בריא בלי קשר למחזור.
לא כל החיים זה מחזור.
כאילו, זה סתם לא בריא.
כן.
לא נבין.
נכון, התגעגעת הביתה.
מה?
התגעגעת הביתה ללעד עצוב?
לא הבנתי.
ללעד עצוב? בינתיים הוא די גיבור, אבל אני לא יודע מה יהיה.
כן.
אני לא יודע. אני עצוב.
יצא לו מה זה גרוע עם התאריכים?
הכי גרוע שיכול להיות, יצא לו.
ממש.
גרוע כאילו ממש.
בסדר, יכול להיות, נגיד, שהיינו עושים משהו ואם הייתה מקבלת קנס,
ואז הייתה תשובה.
טוב, מחר אנחנו נראה מה יהיה בדיוק.
נדבר עם אמא מחר ועם גלעד בן ארבעי.
מחר יודעים אם יהיה סגל כאילו?
לא, היום כבר יודעים שיש סגל. יהיה סגל.
אבל הם הולכים להשאיר אותנו פה בסדר.
כן, אבל את תצטרכי לצאת לבר מצווה.
לא,
אז אני לא יכול.
אוף, אנחנו נראה כבר מחר.
אז לא, מי יקנה בתורה לא תבריא? מה?
אני אבוא, אני חושבת אם זה מה שאני עכשיו לא יכולת לעשות במדרשה פה, עד שיגמר הסגל.
לא, מדובר על סגל של שבועיים.
טוב, אנחנו נראה מחר, נדבר עם אמי הסגל,
ואין המדרשה תאפשר לנו להישאר פה.
יאללה, תודה רבה רציחית, ביי.
תזכור חזק את הסיפור, אולי היה טוב.