‫תודה רבה.
‫-הלו.
‫אבא?
‫כן, יליד. מה העניינים? ‫-שומע?
‫כן. ‫-שומע אותי? כן. ‫-מה קורה?
‫בסדר, מה הייתה אף מאמינת?
‫תקשיב, אני עדיין ממש מתסבכת על שבת.
‫תלכי, תעשי לי את השבת, כדאי לה.
‫טוב,
תחשוב על זה גם מחר.
‫חבל, אבל את חייבת לבקר בבית.
‫-מה? ‫-אבל את חייבת לבקר בבית.
‫אה, ברור.
‫אולי ביום שישי אני פוגשת את בנייה גם,
‫את הארוש.
‫-אהארוש?
‫מה?
‫הארוש?
‫הארוש.
‫מה?
‫מה שמעת?
‫הארוש.
‫לא, לא. אתה לא יכול לשמוע דברים כאלה.
‫-יופי, בלי פרקו טוב. ‫זה מצוין שאת פוגשת אותו.
‫-למה זה מצוין?
‫-באבא, זה יותר מיני זמן, כאילו,
‫זה מורך.
‫מה? ‫-כן, כן, כן, כן.
‫יאללה, ביי. ‫-תראי אם הוא חמוד, אם הוא לא חמוד,
‫אם הוא לא חמוד, תחליטו מה לעשות וזה.
‫-כן, נכון.
נכון.
‫אממ... סבבה.
‫כל הנפו בנות מדברות על דייטים, ‫זה לחץ קשה.
‫-בארחת סיעות?
‫-כן, ותחשוב שזו הנגרסה ‫שהכי לא בא להרחיד את הסטיגמה.
‫זה לחץ שהולך בניבחן. ‫-וכלן גם תקועות ולא יכולות לעשות את זה ‫שום דייטים.
‫-אבל אף אחד אין בן. סתם לי, אני לא מבינה איך זה עובד. ‫הן, כולן פה באות מפניפים של בני עקיבא.
‫הן, לא באות ממקומות כאלה, ‫לא עושים אף אחד אין בן.
‫-אז למה? כאילו, בני עקיבא, נו מה, ‫אף אחד בן לא, כאילו, זה לא.
‫היה חפצי בימים. ‫-נכון, אבל זה מוזר שמכל כך הרבה בנות ‫יש פה שתי בנות חבר, כאילו.
‫-בכלל לא מוכר. ‫שאין להם חבר בשמינית, וזהו, נגמר.
‫טוב, אולי.
יאללה, אבא, אני קופצת מקור, ‫ואני בחוץ, כי אם אתה בפנים,
‫זה קר לי, אז אני אדבר איתך מחר. ‫-לגבי טוב, כי זה... ‫-והיום אני לא רבע, היום אני לא רבע.
‫היום אני לא אבקח על יוגורט ‫ואתירות וגרנולה. ‫-איזה כיף.
‫זהו.
‫-נאה, לילה טוב. ‫תזכור את הסיפור, ביי.
‫ביי.