שנייה אלף.
אוי אבא שחחתי אני אני אשלח לך בהודעה.
רגע אחד.
אופס!
כבוד היושב-ראש,
כנסת נכבדה,
כן, אבא, שחחתי שאסור לי לחצר עליך.
לא נורא. רק רציתי להגיד לך שאני צלסטי.
יופי, כל הכבוד לך. וזה ממש נחמד. אבל היא עליה בחיים?
מה?
כן, היא לא באמת בחיים. היא יותר כאילו מתה, אבל...
יואו, היה לך קשה?
אוקיי. לא.
טוב נעמי.
לילה טוב נעמי. אבל שירה מדוכאת?
לא, שכחה בסדר גמור.
אוקיי, סבבה.
נראה לי שכאילו המיכל...
תודה.
אומרת, זאת לוקחת את זה לא קשה כל כך. כן, היא אמרה לי, אני מצאה את השיער.
כן, בכל שביעי... אה, דיברת איתם?
שלחתי להגיד. ואז היא התלהבה, התחילה לדבר איתי.
כן.
תאו, ביי אוש.
ביי, יפה, ביי ביי ביי.
תהיי בחשבל... אוקיי.