כן, מי יתקשר אליך? לא הבנתי.
הדוב שרף הזה, דיברתי איתו,
הסוכרים כאלו,
והוא קיבל,
עכשיו הוא קיבל אישור מאיזה גמר פסאג
שהוא יקבל 32,000 שקל, והוא יעביר את זה
להרוגים שלהם עד יום שני או שלישי,
כי עכשיו זה שבת, ותשעה באב אז אחרי,
ואת השער עוד איזה עשרים ומשהו אלף שקל,
שהוא אמור לקבל עוד מעט, הוא יעדקה אותי ביום חמישי,
ומה-13 בחודש הוא אומר שהוא ידאג להוראת קבע שהם יקבלו,
קיצור, אכפת קטע נורא.
אז דיברתי עכשיו עם אבא שלהם,
כשהוא יגיד לי, כשהוא יאשר, כאילו כשהוא יקבל את הכסף, כשהוא מיד יעדקה אותי שכשאני אדבר איתו ביום ראשון, אני אדע אם הוא קיבל את הכסף או לא.
מה שכן, אבא שלך ישר אמר,
בטח אני אעדקה אותך, גם לכם מגיע משהו, וזה,
אמרתי, אני לא יודע מה, וזה, אין לי זמן אפשר לדבר על זה,
אבל אם את רוצה,
תתקשרי אליהם, תבררי אם הם יקיימו את זה בנו חלק ממשיכם.
כן, ברור שמגיע לנו, ברור. ברור שמגיע לנו, אבל אני לא רוצה, אני לא רוצה.
תברי איתם, הוא לבדו יגיד לה שזה, בסדר?
תגיד, אם את לא יודעת שאני אמרתי להם, שאמרתי רק לך.
כן
בסדר?
אז זהו.
ורגע, ומשהו יתקדם עם השבת או עם הדירה?
לא.
ולא.
טוב.
הלוואי והוא באמת ישלם, בואו נראה שהוא ישלם.
הלוואי.
תתקשרי אליו, אבא שלך, ותגידי לו את זה כאילו בתור בשורה,
אני מקווה שהיא תורה, אם הוא יעמוד על מילה של הבן אדם.
כן.
זהו?
בסדר. יאללה, ביי.