בכל מקרה תצטרכי למלא דלק. לא, אני צריכה להגיע לבית ג'וברין, בבית ג'וברין יש תחנת דלק, אני מלא שם, לא בא לי להתעסק עם זה עכשיו.
כאילו, מה לך, הלכתי... רונית, רונית, לבית ג'וברין את תגיעי גם אם הוא יצא עשרים מטר ב...
אבל זה לא את לאן הוא נוסע, מה הוא צריך עכשיו להתחיל לעשייה זקנים? הוא צריך ללמוד, ואני באמת לא מבינה למה זה טוב.
אין לי כוח להתעסק עם למלא דלק, אין לי כוח לזה, אני רציתי להגיע למסיבה הזאת ואחרי זה לנקות,
למלא.
טוב, אני לא רוצה למלות, אני ממש לא בא לי להתעסק. ניסיתי היום והמשאבה שם הייתה שבורה, היה לי גם ככה עצבים מזה.
אבל בכל מקרה צריכה למלות.
אבל בבית ג'וברין יש תחנת דלק, אז אני אמלא שם.
לא בא לי לפני זה ללכת פה לבית שמש. הלכתי כבר לתחנה המסריחה בבל, והמשאבה שם הייתה שבורה.
טוב, ביי.
זה כזה קריטי עכשיו שהוא יתחיל להעשייה כל הזקנים? באמת אי אפשר... הוא יפה כל כך יפה, מגיע לו פרס, נו, מה?
הוא כזה מקסים, אבל לא בא לי להתעסק עם דלק. אני פשוט לא מצליחה להבין אותך. אתה נוסע כל היום לירושלים ולא ממלא. תמיד משאיר את זה עד הקצה.
שאני אצטרך להתעסק. תמיד, תמיד. המון פעמים, בני. המון פעמים. אתה נוסע כבר, אתה בא מיוחד. את פשוט לא נורמלית.
אתה עוד לא יכולה להתכונות למלות דלק. את פשוט לא נורמלית. את פשוט לא נורמלית. את פשוט לא נורמלית.
חזרת אתמול, ראית שאין הרבה דלק, למה לא מילית? כי לא היה צריך למלות עדיין, עדיין לא צריך למלות.
אבל אף אחד לא נסע היום לשום מקום, אז איך פתאום היום היה צריך למלות? כי בסוף הנסיעה לבית ג'וברין, אולי צריך למלות, זהו.
אז אני לא מבין, אני צריך למלות כל פעם שזה שלושת רבעים? מתי אני צריך למלות? של חצי? לא, אבל היום בבוקר כבר היה ככה, בקושי. עוד פעם, אני צריך למלות? מה זה בקושי? אין בקושי, זה לא בקושי. יש פה קושי כי אני התחלתי למלות קצת היום, ונשברה שם המשאבה. מיליתי באיזה שלושים שקל. ארונית. אז נסתתר המצב. אני לא מבינה, כאילו, באמת כזה קריטי שהוא עשה עכשיו כל מיני זקנים, ואני צריך להתעסק עם זה?
מה אני אגיד לך?
כאילו, אז מה אם הוא למד כל כך יפה? הוא לא כזה למד יפה, הוא למד בדיוק שעה וחצי בינינו, אבל בסדר, אני לא רוצה להתעסק עם דלק. הוא רוצה למלות דלק, אתה רוצה למלות, אין לי בעיה. אני בשבע רוצה את האוטו.
בלי להתעסק עם דלק.
את מדברת ממש לא יפה. לא, אני אומרת את זה בתמונה. אל תגידי לי לא, תשתקי, תשתקי.
את מדברת, תשתקי.
את מדברת ממש לא יפה. למה?
למה? רונית, תשתקי. למה את מדברת לא יפה? למה? תשתקי.
היה לי דמעות בעיניים. הבנתי. כי הנשברה שם המשאבה, אני לא יודעת למלות דלק, אין לי כוח להתעסק עם זה. ולא צריך עכשיו להוציא עוד דלק. רונית, את מדברת ממש לא יפה.
כאילו, עשיתי משהו לא בסדר.
לא אתה, אני לא טעות. הוא אמר לי תעודה. הוא אמר לי שהוא בסדר הייתה. לא, לא. את אמרת, אתה הרבה פעמים משאיר בלי אוטו, וזה,
פשוט גועל נפש. הרבה פעמים אתה נוסע מירושלים, ולא פעם, ואז אתה מגיע לצאת שאתה עופרת ואלה כחמות.
את כמעט אף פעם לא אומרת דלק. לא נכון, אני לא צעד, בלי המקומות היחידים שאני נוסעת זה בסוף העיר, ואני לא מגיע לתחרתי. לא נכון, אני נוסעת לפעמים להורים שלך, אני נוסעת לפעמים לבית ג'וברין.
פעם אחת נפגי והיום פעם אחת לבית ג'וברין בכל השנה. רונית, את נוסעת הרבה פעמים, את מדברת אליי, גועל נפש. מה גועל נפש? פשוט גועל נפש. מה אמרתי לך? הרבה פעמים אתה לא ממלא דלק? פשוט גועל נפש.
מה גועל נפש בזה? להגיד שהרבה פעמים, כאילו הייתי אמור למעוט דלק אתמול.
כאילו, זה הבעיה, גם הייתי צריכה לבוא מהר. אתה לא מתפקד, ואז תמיד צריך בטיפה האחרונה לנסוע, זה מלחיץ. אני נכון, לא נכון, זה לא היה טיפה האחרונה.
היום הפועל נוגעתי לדלק, לאוטו ובקושי היה הדלק. אל תבלבל את המוח, אני יודע בדיוק מה היה עד מאוד את המוח.
זה היה באדום כמעט, לכן עלבתי. באדום זה לא כמעט, אין דלק, אפשר, כשזה מגיע לאדום אני נוסע לירושלים וחוזר.
תבלבלי את המוח.
מקשקשת. אז הוא יכול לנסוע, אז הוא יכול לנסוע פה בשכונה, אז אין בעיה, אני אגיע לבית ג'וברום. אז אין בעיה. אז זה מה ש... זה כל מה שאני אמרתי,
ואת הפכת את זה למלחמה,
זה שאני אף פעם לא עושה שום דבר,
פשוט גועל נפש, אני לא מבין למה. אמרתי שאתה לא עושה שום דבר. כן, את אמרת, אני אף פעם לא אומרת דלק,
למרות שתשעים אחוז, תשעים אחוז מהפעמים שמילאו דלק באוטו הזה,
אני מילאתי.
אז פשוט, אז אני לא, אז זה פשוט, אז במקום להגיד לי,
רגע, יהיה מספיק דלק,
או משהו כזה,
את הופכת את זה למלחמה,
על זה שאני, זה בדיוק מה שזה. זה לא מלחמה, אני לא אוהב את זה למלחמה, אני אומרת לך הערה. זה בדיוק... מותר להגיד לך הערה, בלי שאתה, אתה הופך את זה למלחמה.