‫לא?
‫-כן, מצטער, נגמרה לי הפטריה באמצע השיחה. ‫אז, אבל רגע, אני פשוט קוראה שתי דברים. ‫אז דיברתם על זה שאני הולכת למלון, הוא הובילה,
‫ואז אמרת לו על קרייתרמה, ‫אז הוא אמר שלהם לא הוכפעת.
‫-מה?
רגע, וגם הוא אמר לי, סתם הוא סיפר לי, סתם שתביעי, ‫הוא בטח גם הסגרת את זה,
‫שהם מנסים לשכנע את מגן שניסה ללמוד רפואה בחוץ לארץ.
‫טוב, נו, עוד אף אחד לא מקבל אותו.
‫אם הוא נותן לי הסבר שלם, לא משנה, ‫ניתן לי לספר לך על מה דיברנו.
‫תגיד לך בדוק,
‫אין לו כזאת בגרות טובה, ‫וזה גם ללכת לחו"ל זה צריך נתונים. ‫-אמרתי לו שאני לא הכי מתלהב ‫שהם יהיו זוג ברומא לבד.
‫עזוב את זה, רגע, אף אחד לא מקבל אותו, ‫נו, הלוואי שהוא היה כזה מוכשר ‫להתחבל לרפואה.
‫קודם כול, אני צריכה להשיף את המשפט האחרון, ‫אבל חוץ מזה,
כן, אוקיי, אני גם לא דורג מזה, ‫וגם זה כאילו החלטה שלהם, ‫זו לא החלטה שלי, ‫אבל הוא טוען שיש כל מיני דברים ציבוריים שם, ‫אני לא יודע.
‫אמרתי לו, אמרתי לו... ‫הוא אפילו לא עשה חמש יחידות אנגלית.
‫אמרתי לאיציק שאני ממש לא מתלהב ‫שהם ילכו לחוץ לארץ ‫לארבע שנים או חמש שנים, זה לא...
לא נעים. ‫-אבל אני אומרת משהו אחר.
‫גם אם הוא רוצה, ‫אף אחד לא מקבל אותו כל כך. ‫זה לא כזה פשוט,
‫כי אין לו אנגלית טובה.
‫זה תנאי ראשון, ‫הוא עשה ארבע יחידות אמלית, ‫שלוש יחידות מתמטיקה.
‫הוא בבוקר.
הכי מינימלית.
‫-אני מבין, אז את אומרת ‫שאין ימי לדאוג מזה, בסדר? ‫-כן, אף אחד לא מקבל אותו, ‫אלא אם כן הוא יעשה פסיכומש ‫הוא יוציא 750, זה לא יקרה.
‫כאילו, ברור מאוד נחמד, ‫גאון הדור הוא לא.
‫בסדר, אני לא... יכול להיות, ‫אני לא יודע. ‫בכל הדברים יש תמונות, ‫אל תדעת, אני לא יודע. ‫אני לא נכנס לזה, אני מספר. ‫את שאלת אותי על מה דיברנו, ‫אז אני אומר לך על מה דיברנו. ‫-כן, הוא אמר אותי... ‫אבל הוא אמר לך על האירוסין השבוע? ‫-מה? לא, ‫הוא לא אמר כלום על האירוסין השבוע. ‫טוב.
‫טוב, אני אעשה... ‫-תקשיבי, רונית, רונית, רונית, ‫הנה מה שאני מציע. ‫-הם כמעט הרבה אנשים בגבעת שמואל, ‫אני גם רוצה לבדוק את ה... ‫בדיוק... ‫-אני אבין, אני אבין. אגב, לא, ‫אנחנו לא נעשה להם פרדיחות בגבעת שמואל, ‫תהיהיה ברור. ‫אני לא מוכן. ‫-לא, לא, אתה חושב שזה בגבעת שמואל. ‫אנחנו לא נשען אצל כל מיני ‫חברים שלך ‫אם הם רוצים לעשות דירות פרועות,
ומבחינת... ‫זה אני אומר, לא אבין.
‫ואני מציע... ‫-למה, האם המטרה שלי ‫משאירה לנו דירה ריקה?
‫מה הבעיה? ‫-אנחנו לא נעשה דבר
‫שהם לא רוצים בעיר שלהם.
‫אבל אנחנו לא שם כרגע.
‫אני חושב ששווה לנו לבדוק ‫במה מדובר כספית.
‫הרבה פעמים, כמו שלמדנו
בתמונה של יעל, למשל,
‫מה שנראה זול
‫הוא יקר,
‫ולהפך.
‫שווה לבדוק מה יהיו העלויות שלנו. ‫נגיד, תעשי שמי בדירה מאפנה,
‫אצל חברה שלך, ‫ואצל מספיק דירות מאפנות
‫לכל מי שאנחנו נזמין, ‫לאבא שלי ולכאלה,
‫תהיה... ‫אבל מי זה כאלה? סליחה, תני לי לסיים.
‫-את מי אנחנו מזמינים? ‫רק את הילדים שלנו ואת אבא שלך, ‫האמא שלי לא תבוא. ‫היא גם לא תבוא.
‫או שכן או שלא. ‫-לא תבוא, היא לא תבוא. ‫-לא משנה, את כל מי שאנחנו נזמין, ‫נוסעים בכל מיני דירות מאף פעם שאנחנו נזמין. ‫-אבל מי זה כל מי ש... אני, את זה חשוב נורא לסכם. ‫אנחנו לא מזמינים דודים.
‫אנחנו מזמינים רק את ההורים שלנו ‫במקרה הטוב, וזהו. ‫לא, לא חשוב לסכם, בגלל שזה לא משנה. ‫מה שאנחנו נזמין.
‫שנייה, אבל צריך להסביר להם ‫שאנחנו לא מזמינים דודים, ‫אז גם לא שאך שהם יביאו את כל הדודים.
‫אתה מבין? ‫-לא, זה לא קשור, ‫הם יכולים לעשות מה שהם רוצים, ‫שזה לא קשור אליהם. טוב, אבל שיבינו שאנחנו... ‫-הם יכולים להזמין, תדעי, את כל העיר שלהם. ‫-יש לנו ארבעה או חמש חדרים ‫לכל היותר. זהו. ‫-אני מבין, אז הם ישלמו ‫על החדרים שלהם. ‫אנחנו על החדרים שלנו, מה הבעיה? ‫זה לא הנקודה. הנקודה היא
שאת מלחמת על משהו ‫שאנחנו עוד לא יודעים מה הסיפור, ‫אנחנו עוד לא יודעים מה זה.
‫יש להם איזשהו כיוון.
‫יש לך כיוון אחר שלא כרוך ‫בלבייש אותם בעיר שלהם,
‫ולא כרוך בלבייש את שירה מולם,
‫ולא כרוך בלעשות דברים נגד רצונם,
‫אז אני חושב שצריך
להראות את זה ולהיכנס לזה ‫ולהחליט מה שאנחנו כולנו נחליט.
מה שאני אומר,
‫אתה מייצג ריילד עוף
‫על משהו שלא...
‫הוא עוד לא שם.
‫בסוף תהיה מלחמה, ובכלל תחשבי ‫שהיית עושה את כל המלחמה הזאת ‫מול לוסיאנה, ובסוף זה יעשה.
‫זה כמובן ההתקף להם חמש פעמים ביום. ‫-אם היא מתנפצת, אם לא עשינו טעות, ‫שלא עשינו את זה בשבוע לפני, ‫שזה עוד שבת שמתנפצת מאוחר.
‫אני מנסה לומר אותך בפעם המיליון.
‫שבת שנפצפת ב-16:00, ולהתחיל.
‫-כן, אבל יש יתרון בשבת שיוצאת מוקדם, ‫כי לא צריך לדאוג לזרות השלישית, ‫הצעה ללכת לחצי פנסיון ‫ולא לפנסיון מלא, למשל.
‫-כן.
‫אוקיי?
להגיד, אני לא בקטע של להגיד, ‫חבל שלא עשינו ככה, חבל שלא עשינו ככה. ‫אם עשינו, אז עשינו.
‫אני חושב שכמות לא צריכה להשתמש ולאכול את הלב ‫על דבר שעשינו או לא עשינו.
‫לדעתי, אבל זה פשוט... ‫-זה נוסף, מה יש? זה מוגדר. ‫-אני אספר לך מה שדיברנו. ‫אתה הרי לא רוצה שאני לא אספר לך מה שדיברנו ‫בגלל שאת תקפני ותיכנסי ללחץ, נכון?
‫-כן. ‫-אני אספר לך מה שדיברנו. ‫לא סגרנו כלום.
‫כלום לא נסגר מאחורי הגב שלך.
‫יש לך יכולת וטו על כל דבר,
‫החל ממלון, המשך בווילה,
המשך בדירות,
‫המשך בעצם בשבע ברכות.
‫את לא חייבת לעשות כלום.
‫כלום לא מחייבים אותך. כלום. ‫לא להזמין את אותי, ‫לא להזמין את אימא שלך, לא. כלום, כלום. ‫לא, אז נוכל להביא גם אם מקרצים, ‫נגיד אנחנו מביאים סנדיקים,
‫אם אני אסכים כמובן, וזהו.
‫הכול אפשר.
‫כן. ‫-כל אפשר. ‫-אני עברתי מצוות, אבל, אבל, אבל, אבל עוד לא קבענו כלום, ‫עוד לא נסגר שום דבר.
‫בואי נראה בפועל במה מדובר.
‫יכול להיות,
תקשיב, יכול להיות שהם יגידו שום ‫מלון מינימום שאנחנו נלך אליו,
‫עולה 200,000 שקל. ‫יכול להיות שהם יגידו שום דבר. ‫-תקשיב, אנחנו נראית, מצטערים,
‫אנחנו, אין לנו 100,000 שקל. ‫-תקשיב, יואם, אם הוא לא נסק ברוטרל, ‫הוא נוסע לירושלים.
‫כי הוא פוגש את שרה ואת הרבנית, ‫וזה וזה,
והוא נורא עסוק. ‫דבר ראשון, שיבדוק לנו את העלות שם. ‫-בסדר, אני אדבר איתו עכשיו. ביי. ‫-זה מקום נורא נורא פופולרי.
‫-אני אדבר איתו עכשיו, ביי. ‫-תגיד לו שמדובר, כי אנחנו, אם זה שם, ‫אנחנו לא נצטרך כמעט שום חדר, ‫כי הוא, כי הוא... ‫-רונית, רונית,
אני אדבר. ‫-לא, תגיד לו שמדובר על 12 חדרים, ‫לא יותר, משהו כזה. ‫-אני אדבר איתו.
ביי.