בני? כן, פשוט איבא של בגן דיברה איתי המון זמן. הבנתי, גלעד בבית?
כן, מה יש?
מסריח האוטו, לפי דעתי הוא הושיב שם איזה חבר שלו, אני רוצה לדעת,
תביאי לי את גלעד.
שימי אותי, איפה המכשיר? איפה המכשיר?
מה עשיתי?
זה עבודה שלנו. לא, לשלם.
אבל בני, איך מסריח שם עם לי קיטה?
לא ידעתי, מה קרה? המכשיר, האוטו שלם.
אה,
מה אמרת רונית?
מה מסריח? לא הבנתי.
האוטו מסריח, השאלה היא כזאת, היה כשחזרתם משם, מהזה או משהו, היה ילד שהושבת בכיסא ליד הנהג שהיה הרטוב באיזשהו אופן?
בגד ים או משהו כזה?
יכול להיות, אני לא חושב, אבל יכול להיות.
כי זה מה שקורה, כשמתרטב הכיסא, אז הוא נהיה מסריח שלמות, נראה כאילו,
איך כאילו מישהו מת שם. אני לא חושב, אני אגיד לך, אני, בעיקרון נראה לי שלא, אבל בגלל שאתה יודע, הייתי בלחץ בגן הפלחון וזה,
כן. זה כזה נורא, נורא לא שמתי לב לעולם,
אבל זה יכול להיות.
טוב, סליחה. אביגיל, תעשי לי עוד פעם, תעשי לי עוד פעם.
בסדר, רק רציתי לדעת, זה הכל, ביי, כמובן.