תן לי, מה העניינים?
בסדר, מה איתך?
אתה תוכל ב-23 במרס
לבוא לפגישה בסקוי עם ההורים של סריאל
על עיצוב וטעימות,
או מקסימום רק אני אלך, אם אין לך זמן לזה. איזה יום בשבוע זה? שני.
אני לא רואה סיבת כאילו.
טוב, אוקיי.
מה התוכניות שלך היום?
יש לי מסיבת סיום, אני צריכה להיות ב-18:30 בבית ספר. הבנתי. ומה התוכניות שלי, יעל?
התחלתי לראות מה הם עושים להשכלה, למה?
לא, אני מתלבט מה, לחכות בירושלים?
תשאל את יעל אם יש לך דש מהנודניקית הזאת.
אני אגיד לך בדוגרי, אני הייתי מחכה עם משימה השכלה כבר למחר, מחר 40. אבל יעל דואגת שאם היא הפסה אז, כאילו.
כן, אני מבינה אותה.
כאילו, כואב לי הלב לטרטר אותה, ואותך שוב לירושלים, זה חם, פשוט חם. זה לא אכפת לי, זה לא אכפת לי. ברגל, מהבית, מהבית ספר.
זה לא מבין, תקשיבי, תקשיבי.
עדיף שיהיה לה תשים להתקלה.
נכון, אבל עדיף שיהיה לה כבר תשים להתקלה, לא לחכות, נכון? נכון.
אז שהיא תדבר עם הגברת, אולי היא כבר דיברה איתה? אז היא תדבר עם יעל. אוקיי, ביי.