מה העניינים? אתה כבר עדיין בירושלים או בבית?
באמצע.
אני מתלבטת מה לעשות, אני נורא עייפה, אני עדיין במודיעין. אני לא יודע למה אני לא שומע אותך.
כי אני במקום בלי קליטה, רגע.
לא, את ברמקוז.
רגע.
אני נורא התלבטת מה לעשות, אני כבר במודיעין.
אני יכולה ללכת לעירית או משהו, אני פשוט נורא עייפה.
מצד שני, עד שאני אחזור מפה, יהיה בטח חמש וחצי.
נכון זה טיפשי לנסוע הלוך חזור?
הביתה?
כן.
מתי בסוף קבענו?
בשמונה.
והם לא אמרו איפה?
לא, הם אמרו שאנחנו נגיד איפה.
טוב.
אם אתה צריך לחזור הביתה, יש לך טרמפ?
כן, יש לי הפסד עד הבית.
ברור.
השאלה היא לא להגיד להם משהו אחר.
הייתי אומרת להם תבואו לבית שמש וזהו, אבל עכשיו לא נעים לי, כי כאילו אמרתי כבר מודיעין, אתה מבין?
לא נעים לי. למה? מה מודיעין?
כי אני במודיעין, אז אמרתי להם לבוא למודיעין. אני חושבת שאפשר עוד מיניים עכשיו לבוא לבית שמש.
אפילו בשמונה וחצי.
שזה לא יפה.
הלו?
כן, אני חושב, אני חושב.
אני לא כל כך שומעת אותך.
אמרתי שאני חושב.
כן, כן, אני פשוט אמרתי שאני לא שומעת אותך.
מקום נורא רועש.
אהההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההההה
ההההההההההההההההההההההההההההה
ההה