אפשר לצבוע עם ההון של מגן ביום שלישי במודיעין בשש, או שזה מדי מוקדם לך?
לא, זה בסדר לי.
זה מוקדם לי, שמע, אה, זה מוקדם לי כי אנחנו נלך לאכול.
אולי עדיף להיות יותר מאוחר.
כי אני כבר שם ממנה עד חמש ומשהו, אז אני אשמח... לא, אם אפשר יותר מאוחר, ירבו יותר טוב לי, אם לא, אז אני לא אוכל וזהו, נו, מה? אבל לא ישר הולכים לאכול, אפשר להתחיל לדבר, ובשבע לאכול.
לא, אין דבר כזה, אנחנו נשב איתם שעה ואחרי זה נלך לאכול.
מה זה תמוך?
לא, נשב איתם מההתחלה, בשש וחצי. לא, אני מעדיף יותר מאוחר.
מה זה יותר מאוחר? תגיד שעה.
לפחות שבע.
אני לא יכולה יותר מדי מאוחר, כי אני אהיה גמורה.
בשבע. אבל אני יודע מה אבי, תלכי את וזהו, אוקיי? זה יתרום. לא בשבע, מה הבעיה נקבע בשבע? בשבע, הוא...
מה הבעיה? את אומרת לי שלא.
לא, אני אומרת לא אחרי שבע.
את עכשיו מבולת.
בשבע, אני קובעת בשבע.
בסדר.
תעיר לי רק פה אוכל את הבית, בתשעת וחצי.
היא שואלת.
ביי.