לא, אני רוצה לשכנע אותה. מה קורה?
בסדר, רק רציתי להגיד לך שאספתי לי אוהב את הזה שלו.
את מה?
את מה אספת?
את הטבעת.
אה, חשבתי שהוא לקח את זה כבר ביום ראשון.
לא, הוא ביקש ממנו לבוא לקחת את זה עכשיו.
אה, איזה מרגש, וואי, אני בהלם.
זה הזמן. אני אשלח לך תמונה, אבל תקשיבי, אני איכשהרתי במשרד את ההזמנות של אבא שלי, וזה מה זה.
איי, איי, לא נורא, שבוע הבא, תקשיב, זה לא מחר. אני אמצא יום אחר, אל תדאגי.
לא, מחר, שבוע הבא, מה הבעיה? אבל רגע, אז עכשיו אתה נוסע ליואב?
לא, לא, הוא בא, הרי הוא יצטרך לבוא הביתה באיזה שלב לאסוף את האוטו, נכון?
אה, הוא יושב, נכון, נכון.
טוב, תקשיבי, אני פה באמצע איזו ישיבה, כן.
אה, חצי שעות בית, סליחה, סליחה. לא, אני עוד, יש לי בבית ספר, אני צריכה להיות פה עד שלוש, ואני לא יודעת איך אני אעיסע ברכבת,
אבל אני אראה כבר, ביי.
ביי. ביי. סיעה טובה, תשמור על זה מכל משנות. רגע, איפה את? איפה את? אני באולפנה, יש לי ישיבה עד שלוש,
דווקא אביאו ארוחת צהריים שווה, חלבית,
אל תשמור על זה, על הטבעת, זה יקר. אני אתאדק. וואי.
אז לאן אתה הולך עכשיו בעצם?
יש לי עוד דברים לעשות בירושלים. טוב, אז אני אומרת, זה עם ההזמנה נחכה, הכל טוב, לא היסטרי.
יש לך תמונה של הדברת?
כן, כן, ממש, אני ממש מתרגשת.