כן.
תקשיבי, יין שעולה 50 שקל הוא לא שווה כלום, מה אני אגיד לך? אין לי כוח לדיון על זה, אני אומר לך.
תקשיב, זה לא משנה, זה לא מה שיגרו, די. עד אם זה לא משנה, אז תקשיבי משהו, זה לא משנה. אבל מתוך מה ששלחתי לך, יש משהו שהוא עדיין. אני לא יודע, אני לא יודע.
הרוזה הזה שהוא עולה 55 שקל, הוא יקר.
הראשון. זה נראה מאוד מאוד גדול.
לא.
די, תקשיבו, בחור משיבה,
והוא לא צריך להוסיף,
כל כך הרבה הביקור, וזהו.
רונית,
אני לא מבין למה, למה את, כאילו,
הוא מתא לך אוטו,
צרם לך לרוץ לחפש, זה לא נראה לי כזה קריטי, פשוט שיהיה משהו.
אז תגידי משהו, אז מה זה לא קריטי? אז תקשיבי משהו. זהו, אבל אני שואלת, יש משהו, אולי עדיף יין לבן לקינוח? שמעתי לך כל מיני דברים. לא, אני לא הייתי מביא לו אף פקול. אוקיי, אולי להביא דווקא שוקולד או זמארי?
לא, רונית, לא.
אני שואלת אותך, אז אני מנסה לחשוב על עוד. אני עונה לך, לא, רונית, רונית, רונית, מה רוצים? אם זה לא משנה, זה לא משנה. תעזור לי, אני לא מבינה, הראשון הבלאנש עולה 55 שקל, בארכן רוזה בלאנש, הוא נראה מרשים.
הוא לא מבינה מה רבו.
מה?
לא.
מה רבו? בואו, הוא נראה מצוין, ממש יפה גם.
לא סתם בקבוק יין, הוא כאילו עם צורה מיוחדת.
נראה לי חמוד.
ויש פה מוסקת, יין לקינוח, שגם עולה 45.
שקל.
יש עדיפות או שזה לא משנה? שתיהן על הפנים, נראה לך.
ביי.