כן.
אני הייתי באמצע שיעור, אני לא יכלתי לדבר, הוא עשן את זה כנראה.
בסדר, נפל לי כזה היסטריה, אני לא יודע על מה. אני נכון, כי אני מגישה. רגע, רגע, רגע.
את שלחת לי איזה ארבעה אימיילים, אני לא יודע מה כתוב שם, אני לא יודע, כאילו, זה ערימות של אימיילים.
מה, מה, יש שם, אני ראיתי מסמך אחד לחתום עליו,
שבו את מצהירה,
רגע,
שבו את מצהירה שאת עובדת מישראל.
זה, על זה את שואלת אותי?
כן.
אז כן, תסמני את הריבוע הזה, כמו שהם ביקשו, ותלחצי.
אפשר? הם עושים את זה דרך המחשב?
כן.
ולא כתוב שם כלום על דרכי תשלום, כסף, משהו, איך הם משלמים?
מה אכפת לך?
טוב, לא יודעת.
לא רוצה להסתבך עם מס הכנסה וכאלה.
מה?
לא רוצה להסתבך עם מס הכנסה. תקשיבי, תקשיבי, הם כותבים,
את כותבת שכל העבודה
היא נעשית בארץ, כי הוא לא באמריקה,
אז מבחינתם מה שקורה הם פעמים מעבירים סכום של כסף ולא מצליחים להתעסק עם
מיסים וכאלה.
את צריכה להתעסק עם מיסים וכאלה פה בארץ.
אולי לא שווה לי.
אני לא יודע. כמה כסף כל הסיפור עושה פה? פעם, 500 דולר.
לכל הסיפור?
כן, זה המון עבודה.
התחלתי לשבת על זה היום.
אני צריכה לתרגם קודם מהאנגלית לעברית, זה לוקח לי זמן.
זה היה שטות שנכנסתי.
באמת,
באמת זה בעיה. אתה אמרת לי, מה אכפת לך, מה רע? על הכסף.
לא, אני רוצה להיכנס איתך.
היה שם, לא, אני דיברתי עליה, אמרתי, למה לא? כאילו, אני אמרתי לך כסף,
אמרתי שזה משהו קל.
אמרתי, שעה עבודה על כל אחד, אז למה לא?
אני יכולה להתוותר?
אני צריכה לעשות את זה, אני צריכה להסתדר עם זה. אבל אם המשמעות היא,
אני לא נאמר פה כרגע עבודה. תקשיב, אני יכולה לעשות, תקשיב, עשיתי היום שעה וחצי, לקח לי משהו.
לא יודע אם עשיתי הכי טוב, בסדר? רונית, רונית. כן, כן. אז על העבודה אמרתי,
למה לא? כאילו, אם זה מה ש... אם בא לך וזה, אז למה לא?
אבל אם זה אומר שאת צריכה לפתוח תיק במס הכנסה,
אני לא בטוח שזה כדאי.
אז איך אני ידעה אם אני צריכה לפתוח תיק?
אני לא יודע, את צריכה להתקשר אליה או למי שזה רק לא יהיה
ולשאול על הנקודה הזאת,
איך משלמים לך, באיזה אופן,
כי כאילו,
תמיד, אם אני מבין נכון, מה שהם בעצם רוצים
זה שכאילו,
הם לא יעבירו לך כסף,
ואת צריכה להצהיר על זה בעצם גם למס הכנסה בארץ
וגם למס הכנסה באמריקה.
זה דבר שהוא מסתובך יותר מאוד יותר.
ובשביל 500 דולר,
חד פעמי,
לא יודע אם זה כדאי, אז כאילו, אני לא יודע,
אני פה לא יודע,
רונית, אני פה לא יודע,
אני לא יודע, אני לא יודע כי זה,
זה הגיוני, כאילו, מי יגלה על זה? אני מבינה, כאילו, מה שאתה עושה בארץ בכלל ידעו?
אני לא רוצה פשוט לערער אולי, לעורר את הנקים. זה כאילו 500 דולר שקיבלת, אבל,
השאלה אם באמריקה לא היה, יעשו לי בעיות.
לא אזרחית, לא כלום.
זאת שאלה. לא, את לא אזרחית,
אבל את משלמת,
את נחשבת משלמת מס באמריקה, כי את מקבלת מס, ומגישה דוחות כל שנה.
אז,
תקשיבי, את צריכה לשאול אותה ולפתוח את השאלה הזאת, את צריכה להתקשר אליה ולפתוח, את לא היחידה, נכון? שעושה דברים כאלה בשבילה.
מה שואלים באנגלית? מה?
מה?
מה אני צריכה לשאול? אני לא מבינה מה לשאול.
איך אני מתנהלת מול מס הכנסה בעניין הזה?
מול מס הכנסה בישראל? מול מי?
כן.
טוב, תהיה לך כאן, אני לא יודעת להגיד את זה באנגלית, יש לך שתי דקות דקות.
לא, לא, לא, אני לא מתחילה עכשיו לזעק עם זה.
את צריכה לשאול אותה, את צריכה להגיש להם חשבונית?
את צריכה משהו?
אני לא יודעת, לכן שאלתי אותך, חשבתי שזה הרבה יותר טוב. אבל רגע, אני לא יודעת.
טוב.
איך אני אמורה לדעת? את יכולה להתפטר מזה, נמון.
יש כבר אמרתי להם, והרבה אמרו לי, מה הבעיה, מה הבעיה?
רגע, רונית, רונית, אני לא אמרתי שום מה הבעיה על הפיננסים.
טוב,
אז מה לשאול, התברוך את בונית?
אתה יכול להגיד לעצמי. תגידי, תיכנס לי אליה. תגידי, תשמעי, אני פתאום קולטת
שהצחירה בארץ,
ואת זכירה בכלל כל החיים,
ואת לא בטוחה איך להתנהל עם הסיפור הזה גם מול מס הכנסה באמריקה וגם מול מס הכנסה בארץ,
גם אם יש לך ביטוח לאומי ואלה דברים אחרים,
וכאילו, אם יש להם עוד מישהו שעושה את זה, ומה הוא עושה?
והאם את צריכה להגיש כנגד ההכנסות האלה שלך איזושהי קבלה או חשבונית?
כי אם כן, זה בלאגן אטומי, זה אומר שאת צריכה להתחיל להנפיק חשבוניות,
זה אומר לבטוח אותי גם במע"מ,
זה סיפור מההפטרה.
אז את צריכה לשאול אותם, כי יכול להיות שהם יגידו לך, אוקיי,
עכשיו מגיע לך 500 דולר,
סבבה, זה ה-YU, אז הם רוצים כאילו כנגד מסמכים,
להגיש חשבונית, אני לא מאמין, אולי כן, אבל בעיקרון,
חברה כזאת לא פשוט שולחת כסף לאיזה מישהו,
כן, ברור, ולא מקבלת כנגד איזשהו מסמך.
איזה מסמך את צריכה? קבלה?
חשבונית?
חשבונית מס?
חשבונית מס אמריקאית?
חשבונית מס ישראלית? W2?
זה יכול להיות ילד דברים.
אז תשאלי אותה, תגידי לי, את פתאום כוללת את זה? את לא חושבת על דבר כזה. והוא תעשו את זה יהיה על שמך?
איך זה יעזור שזה יהיה על שמי? אני גם לא מוציא חשבוניות לאמריקאים. טוב, טוב, אוקיי.
זה לא יעזור, זה בואי יעביר את זה אליי, נגיד שאפשר לעשות את זה,
אבל בואי יעביר את זה אליי.
עכשיו, בארץ מה שקורה,
זה כשאתה עושה משהו כזה, אז נותנים לך את זה בתור שכר סופרים או משהו כזה.
אז אולי גם להם יש איזושהי מערכת כזאת.
אולי, אולי, יש להם, אני לא יודע, אני פשוט לא יודע.
אז צריך לשאול אותם.
וזה לגמרי לגיטימי, אני שומע שאת לחוצה, את לא,
את לא מתניימת לקטעות. לא, תהיה איתי, כי טסתי להם ביום שישי, עזרת לי לקטוב, זה נשמע לי הגיוני.
אני מבין, אבל את דיברת על הכסף. דיברנו, האם שווה לך העבודה תמורת הכסף הזה?
וזו החלטה שלך, ואין סיבה שלא, אבל, רגע.
אבל, אבל,
את פתאום, זאת האמת,
זה לא איזה קרע, פתאום קולטת שיש לך פה איזה בעיה התנהלות בפיננסים.
האם הם פשוט לא חייבים לקטע את זה? איך הם בכלל משלמים לך?
בצ'ק? בביט?
מהארץ? בדולרים? מה הם עושים?
עושים לך העברה לבנק?
מה?
ואני שלחתי לך את המיילים שאולי אתה תבין יותר טוב ממנו.
אבל לא כתוב שם כלום.
טוב, אני אכתוב לו, בסדר.
אה, תכתוב לי, תריםי מאליה הטלפון, שאיתה... אין לי את הטלפון שלה, הכל דרך מייל, אין לי את הטלפון שלה.
איך, אז איך דיברת? אה, יהיה כמה, אולי טלפון, אני לא יודעת איך אני מתקשרת לאמריקה בכלל.
את מתקשרת, את, מהבית, לא מהטלפון שלך, אוקיי? בית, הטלפון לא עונה לי חצי מדיון. תגיד, מתי אתה חוזר, תעזור לי להתקשר?
מתי אתה חוזר? אני אסביר לך, רק אל תעשי את זה מהטלפון שלך, זה הכל. תעשי את זה מהטלפון של הבית.
כי שם יש לי... אבל למה אתה לא מתחוקק? אתה חוזר עוד שעה, אני לא יודע לעשות את זה, נו.
נתחר כאשר, נתתי שתדבר, אתה תשמע. אני לא מבין, האנגלית שלי לא כזו טובה, אני לא רזינה בזה, אפילו לא בעברית.
כאילו, אתם חוזרים עוד שעה, נגיד?
אני לא... טוב, רונית, לא. לא, אני לא חוזר עוד שעה. טוב, עכשיו תעזור לי בזה, מה אני אגיד לך?
באמת. מה אני אגיד לך?
שמה, למה זה, כאילו, למה אתה לא יכול לעזור לי בזה?
אתה חוזרת שעה וחצי, תעזור לי בשיחה הזאת, וזהו.
אז אני יודע מה, זה לא בעיה, נעשה שיחת ועידה. בסדר, נעשה שיחת ועידה, וזהו, בסדר?
אז טוב, אז מתי אתה יכול לעשות שיחת ועידה? אני אפילו לא יודעת איך עושים שיחת ועידה, מה הבעיה שתגיעי הביתה? אני אעשה שיחת ועידה, תנהגי.
טוב, יש שם מספר באימייל שלה.
בסדר, ביי.
אני, שנייה, אני עד ארבע ועשרים בשיעור, פרטי.
אחרי זה,
אני חייבת לעשות את זה ולהתפטר מזה.
אחרי זה או לפני זה?
אם אתה יכול לפני שלוש וחצי, עדיף.
תקשיבי, באמריקה עוד לא התחילו לעבוד.
נו, אז בארבע וחצי, למה משה באמריקה, בניו יורק עכשיו?
שבע חמישים ושלוש.
כן, אז בארבע וחצי, תחזור עד ארבע וחצי, או תעשה איתי שיחה, וזהו. בארבע וחצי, ישר תהיה שם תשע.
מעולה, לכן.
אה, זה טוב.
בסדר, אז פשוט תרגעי, תפסיקי בלחץ אטומי מהסיפור הזה.
נכון, חבל שהסכמתי מההתחלה, מפגיזים אותי. בסדר, אבל מה הלחץ?
באקציות, תגידי לא, תגידי כן, זה לא כזה. אבל אמרתי להם שבעיקרון כן, והתחלתי לעבוד על זה. בסדר, ואז נגיד את המחליטה שלא, אז לא, אז כאילו, מה שאני אומרת? תפסיקי לקבל היסטרית על העניין.
לא, אבל אפילו שארתי לך, אתה לא מגיב, אז אני לא יודעת אם אתה רואה, לא רואה.
אתה לא מגיב, אתה לא מגיב.
ביי.
תודה.