עם העניינים, מירי התקשרה אליי שהיא עושה מחר לכבוד ההשבעה של טראמפ, היא עושה המבורגרים ואוכל וזה.
כן, בלוד. היא אמרה, אם בא לנו לבוא, כאילו, סתום אני מ... מה, מה?
באיך קוראים לזה? בפתח תקווה.
כן, בא לך לבוא?
צריכים להגיד לה?
לא נעים לי, כאילו, היא כן רוצה, כאילו, אתה יודע, כן רוצה לדעת. אמרתי לה שבאמת,
יש לי משהו בבית הספר, אז אני לא אוכל לצאת לפני
שבע וחצי, כאילו. מתי? מתי זה?
היא רוצה בשמונה, היא אמרה שמונה, שמונה וחצי, היא בכלל דווקא טובה עם הזמני אוכל.
אז זהו, אמרת שאני אדבר איתך, אבל למה לא בעצם? מה רע?
אוקיי, בואי, יאללה.
למה לא? יהיה צחוקים.
מה נשמע? שלא מתרהיבות. כן, אה?
בסדר, אני עוד נשארת בחוג עוד שעה. בסדר, תעלה את הציץ על גלעד כשהוא לומד ולא נמרח, תעשה לי טובה.
יש גם כנפיים בשבילך. אני פה ליד גלעד, הרגע אחרי לי את הכנפיים.
ביי, אוקיי.