מוטף, מה העניינים? כן, רונית.
אתה עדיין בירושלים? כן.
הלו?
כן.
אתה עדיין בירושלים? כן.
אתה חושב שאתה תוכל לחכות לי נגיד עד שבע ורבע?
כן.
מעולה.
אבל אני בתלפיות.
כן, אז אני... אז מקסים תאסוף אותי מפה, לא?
אני לא יודע אם בדיוק בשבע ורבע אני אוכל. לא, מצידי גם אחרי.
אני מצידי מתי שאתה רוצה, פשוט. אני אומרת, אני מבחינתי יכולה לצאת מתי שאתה רוצה. הבנתי. טוב, ביי. מתי שתגיד לי, אני אלך.
אחלה, ביי. אני אוכלת פה, מתרווקת, נהנית.
מאיפה זה?
זה במרכז חיבה, נו, ברחוב... האוכל טוב, היה שווה לעצום כל היום.
וואי, היה לי מושלם, אתה לא מבין איזה יום היה, איזה מעולה, היא עושה לי הכל, פשוט באמת.
יופי, חבר'ה. היה לי ממש סייעתא דשמיא, מכל הבחינות, אני מסתבר לך, חבר'.
עכשיו אני אוכלת פה המון פחמימות, הייתי מביאה לך, אבל אין כאילו הכל פחמימות פה. אז תביאי לי לדעתי.
לי למי, רק גלעד בבית, אני לא אתחיל לסחוב פה פסטות, זה לא נעים.
יש פה כאלה כמויות. בקיצור, תהיה איזה, כשאתה יכול, תגיד לי, ואני אעוף מפה.
אוקיי.
ביי.