רוצק, אתה בבית כבר?
לא.
אתה עדיין בירושלים?
מה, מה יש?
כלום, אני עכשיו הגעתי הביתה.
יעל בירושלים.
איפה היית? אני הייתי בניחום אווירים עד עכשיו, זה היה נורא.
איפה? אצל מי?
תלמידה אחת שנפטרה פתאום מתקף אפילפסיה בחודש שישי,
גם היא וגם התינוקת מתו.
וואי.
כן, נורא.
מה אני אגיד? למה זה קרה לה?
היה לה כנראה בעיות בריאותיות, וזה היה הרעיון מאוד בסיכון, וזהו,
ועד שהגיעה אמבולנס, כבר הייתה מתה.
זה אנשים עשירים, אתה אומר,
אבא שלה רופא שיניים,
עשירים, מוצלחים, יש להם הכול, ואתה רואה?
זה לא עוזר.
וגם אחת פה מהאינשייפ, אמרתי לך, המנהלת נפטרה מסרטן.
אישה בת 42, בריאה, רזה,
חמישה ילדים קטנים.
כן. יצאו אסונות. יעל בירושלים, הלכה ליעל משם או משהו כזה.
אוקיי. זהו. ספירה, לא, דבר עם יעל, אולי, לא יודעת.
נסתדר עם הרצוף?
אני כבר בדרך לבית שמש. אה, אוקיי.
ביי.
סיעה טובה.
גלעדון?
סיעה טובה.