אם אותו, היוש, מה נשמע?
בסדר, מה איתך?
מעולה, אני כבר יצאתי.
אני באלף. ומה? הספקת לשתות משהו?
את לא אכלת, עוד לא אכלת.
אכלתי שתי עוגיות בפרוסת חלב, עד עכשיו לקחתי לאוטו, ואני יצאתי, חבל יעד הזמן.
סבבה, אבל את מבוגרת?
כן, כן, אני סבבה, ממש, היה לי ממש בסדר.
ואיך היה הצום?
אני אומרת, היה לי ממש בסדר.
העורים שלי גם היה להם שכל, הם השאירו לי מזגן בממ"ד.
ישנתי ממש טוב, ישנתי ממש חזק, גם בלילה, גם בצהריים.
סבבה, הספקת להגיע לבית הכנסת בכלל או לא?
ברור, מה זה, הייתי, גם סחבתי את אמא שלי לנעילה.
עשו שם מניין למטה, אתה לא מבין מה היה פה, אלפי חילונים, לא ראיתי דבר כזה, אבל אלפים.
מה, היא כבר כבר הייתה שופר מבחינתם.
כן, כולם באו לנעילה, היה מוני, ממש יפה היה לראות את זה.
אז ככה הם עשו מניין למטה, כי אמא שלי באמת לא יכלה לעלות שם את הקומות.
זה היה ממש ממש משמעותי שהייתי, אבא שלי היה לו ראש שקט, הוא הלך לכל התפילות, היה בכל התפילות, לא היה צריך להתעסק עם אמא שלי אפילו שנייה.
ואני כאילו... לא, אבל תפילות הוא כבר מוציא בזהירות.
כן, אני צעירה, אתה יודע, הלכתי, חזרתי, הלכתי, חזרתי, כאילו במשך היום, הלכתי לבדוק מה הייתה בבוקר וזה. כן, אם מישהו רוצה להרגיש צעיר,
אז להתפלל בקהילה הזאת.
וכל הסקנות באו בי, חבר'ה הזמן פשוט באו בי.
אמרו לי איזה שמלה, מאיפה השמלה, היה הכי מצחיק.
אוקיי. באו בי כל הזמן. שירה הייתה מדהימה.
כן, יופי.
כמובן.
הנה, לפי הוואט, 42 דקות אני בבית.
סבבה, תודה רבה לכם. תודה רבה לכם. אל תלחצי, בסדר? אני משחק עלייך. ברור. כן, אני רוצה מראק. נשאר נראה לך?
כן, כן, נשאר מלא.
אחלה.
אני אחמם רק גם לי, אז יהיה למה פאנקס, תגיד.
מושלם. אז להתראות, ביי. ביי.