בני, מה קרה?
כן. מתי נוסעת?
אני כבר הגעתי, מה?
את נוסעת כבר?
כן, מה, אתה רציני? אמרתי לך אני הולכת עכשיו באחד.
מה, אתה רציני? אני כבר שם עשרים דקות, מה?
אוקיי, ביי.
אה, חשבת לבוא איתי?
כן, לא חשוב, ביי. מה, אתה לא הבנת שאני עוד תכף נוסעת?
לא, אמרת דיברת איתי על זה, אבל לא הבנתי שאני נוסעת עכשיו.
בארבע כבר הולכת לשיעורים של הרבנית אסתי וכל מיני.
אני רוצה להספיק את הכאילו. גם מתי תכריז?
בערך בעשר.
למה?
סתם, לא חשוב, ביי. כי אני רוצה ללכת לאביטל, אמרתי לך, אני הולכת לשיעורים, אני לא סתם הלכתי לזה.
טוב, ביי, ביי. אמר לך, אם אתה אפילו רוצה לבוא איתי לשיעורים, אתה מצחיק.
טוב, ביי. גלעד חזר?
כן, הוא בבית, הוא רצה למצוא איתי עכשיו לעשות קניות, לא חשוב, ביי. לעשות מה?
לא חשוב, לקנות בגידי שבת, נו. אז הוא יקנה מחר, מה לעשות?
ביי, ביי.
רגע, רגע, רגע, אתה מודע לזה שצריך לנסוע מחר מוקדם, דבר שני, בארבע וחצי צריך להעיר את יעל, אני אזכיר לך.
ביי.