אני בצרה צרורה, הלכתי לאוטו, הכנסתי מהקטע האחורי, היה לי תיק עם המפתח.
הכנסתי אותו, כמו תמיד, ורציתי להיכנס פנימה, ונינעה לאוטו.
כשהמפתח בפנים, בחיים זה לא קרה לי.
אני לא יודעת מה לעשות.
לא הבנתי איך זה קרה.
מה?
לא הבנתי איך זה קרה.
הכנסתי את התיק לאוטו, כמו שאני תמיד עושה.
ואז הלכתי לפחות את הדלת הקדמית, ונינעה לאוטו.
כשנכנסתי, לא הוצאתי את המפתח. המפתח בתוך האוטו והאוטו נעול, לא ברור לי איך. המפתח כאילו בבגאז'?
לא, בתא מאחוריה,
כאילו במושבים מאחוריה, נהג.
לא יכול להיות.
זה עובדה, אני בהלם, אני פשוט בהלם.
איפה את?
בביג.
התכוונתי עכשיו לעשות קניות, אני צריכה לעסוק את גלעד עוד חצי שעה.
היא תקועה פה, אני לא יודעת מה לעשות.
טוב, אני אקח מונית.
לא, אל תיקח מונית. חכה רגע, אולי זה יסתדר.
איך זה יכול להסתדר?
אבל איך זה יכול להינעל?
אני לא יודע.
מה?
אני לא יודע.
אל תיקח מונית, תבוא ברגל, זה לא כזה... אני לא אבוא ברגל לביג, לא.
למה?
ככה.
טוב, באסה, פשוט באסה. מה, את צוחקת עליי?
מה?
לנגל מהבית לביג זה שער עליך.
טוב, יש מלא אוטובוסים, דקה מהבית.
הבנתי, לא, אני... למה זה באסה? חכה רגע, אולי מישהו מגיע מהרמה לביג.
יכול להביא לי את המפתח.
אני, כאילו, זה הדבר הכי מוזר שיכל לקרות.