כן, מה העניינים?
בסדר.
כן, זהו, הייתי אצל חברה שלי עד עכשיו, האתנתי את הפלאפון וגם אכלתי, אז זה היה מעולה.
יופי, איזה חברה?
חברה שלי מיד בשם, קוראים לה נורית שלזינגר.
כן.
ממש מקסימה, בעלה מארצה ברטוג, והיא הכי רוצה שיואב יוצא עם הבת שלה.
חפרה לי שעתיים.
נראה, ליואב נראה בקיצור, אבל היה נוספת כיף.
מה?
לא, לא קשור.
הם לא כתובים לשלזינגר, אתה יודע איפה היא גרה? ברחוב נילי.
אוקיי.
אתה זוכר את הספרית הזאת?
מה?
זוכר שהיה ספרית ברחוב נילי, שהייתה חברה של אימא שלך,
ריטה, ריטה, אתה זוכר אותה? כן.
הייתה יצורה.
קיצור, עכשיו אני פה הולכת לבריכת הסולטן,
ואני חוצה דרך משכנות שאננים,
נראה לי.
כאילו, אני לא באמת יודעת איך הולכים הכי טוב,
אבל אני זורמת, אני הולכת עם עירית לאיזה מופע, אני מקווה שיכניסו אותנו, כי זה מופע של בנות שירות, ואנחנו לא באמת נראות
בנות שירות, אבל אנחנו בקטע של לנסות, אמרנו, אם לא ילך נצא לכותל או משהו.
יופי, אז ממש נשמע כיף.
כן, אני אומרת לעצמי, זה הזמן שלי להתרווק,
אין לי ילדים בבית, אין לי בגרויות על הראש. איפה גלעד?
גלעד בסניף, יש לו איזה משהו במאה הורבה וחצי.
אוקיי. אתה עדיין בירושלים?
לא, רגע, הגעתי הביתה.
אה, אוקיי, אחלה.
ביי. אז תהנה ונדבר, ביי.