כן, אני בדרך הביתה, בפקקים איומים.
בסדר, אבל אתה יודע, אני תמשך. את באוטובוס או ברגיל?
אני באוטובוס, מה? תקשיבי, אני בא לאסוף את שירה מהרכבת, זה יעזור לך?
הבעיה היא שיש פה פקקים, אני במבשרת.
אני אגיע כבר לירקון, אבל... היא ברמלה, טוב, בסדר.
מתי אתה אוסף אותה? בווחצי?
לא יודע, היא... כן, משהו כזה, היא ברמלה עכשיו היא כזאת. אז אני אדבר איתך, אני אדבר איתך.
לא, כאילו, אתה יודע, אמרתי, אני אחכה,
יהיה פחות פקקים, אבל אני לא רואה שזה משתפר. בסוף, אתה יודע, אני טייפתי, ו...
איזה מסכנה, איזה מסכנה. לא, לא, לא, לא קרה כלום, קניתי לי אוכל, ישבתי לי בצינמה סטיטי קצת.
כן. ניסיתי למצוא טרנד. סתם, אני מצטערת שלא הלכתי ללוויה, התלבטתי אם ללפת, אמרתי, זה סתם יעשה לירה.
בסדר. ללכת ללוויה בהר הרצל, נכון?
נכון, סתם מבאס אותך.
כאילו לא הלכתי, אבל אתה יודע, לא כזה, לא משנה. בהלוך הגעתי בצ'יק, זה כן.
טוב, סבבה, אני אדבר אחר כך, ביי. אני לא כל כך ממהרת, ביי. ביי.