שאני עונה, אם את עוד פעם מרימה עליי את הקול.
היה לי טרמפ מיד ושם הביתה, אני לא מצליחה להבין, אם כל כך אני מעדבן פה אותך, למה לא אמרת לי לצעוק?
את לא כל כך מעדבן אותי, לא ידעתי שתבואי ותתחילי להתנהג ככה.
לא התנהג, גמרתי, אני מנסה להוביל את האיצן שלי. לא, לא, זה לא מה שעשית.
טוב, אני מבקשת סליחה. לא, לא, לא, גמרנו עם הבקשות.
טוב, אפשר לבקש סליחה? הוא גם צריך. לא, לא, אי אפשר. הסליחה שלך לא שווה כלום. אפילו לא שווה, הסליחה שלך. אז תשאירי את זה, אני אזמין גרר.
אני לא אעמוד פה ואעצור טרמפים כמו זונה. אז תעשי מה שאני רוצה, רונית.
אז תלמדי אחי, הבנתי, אז תלמדי אחי. תעשו אותי הביתה ותעשו אותי מה שאתה רוצה. בואי נראה, בואי נראה אם אני יכול לעשות דבר כזה.
בני, תהיה לי תעשו את הכול. את ברימה עליי את הכול, אני מזהיר אותך.
אני מזהיר אותך.
אני מבקשת שתחזור, אתה לא יכול לעשות לי דבר כזה. בטח שאני יכול. דני, אמרתי כזה דבר נוראי. לא, לא, אני מה עושה, אני לא יכול לזהות. תסתכל על כל בן אדם ששופר את התיכון, אני לא יכול להגיד לך שאתה מצדיק לזרוק את אצלך,
אתה יודע שאני לא רואה כי אני אכן אדרוק את האדם ואני נשאר מפה.
אז תלמדי אחרי לדבר עם מישהו שאתה צריכה אותו. זה רשעות, הקדוש ברוך הוא רואה את הרשעות שלך פשוט. הבנתי.
מה אמרת?
ממש ככה,
אני מבקשת שתחזור אותי כמה שאתה רוצה.
אני לא יכול לשבת לידך.
זה קבוע אומר לי, ארטו שבור, ארטו שבור, לי מלאה להלחיץ עוד יותר. אז תטפל באותו מחורבן הזה כמו חודש שאתה אומר שהוא שבור.
אני לא יכולה לשבת לידך. תטפל באותו עשר ימים שאני יושב בבית, תטפל באותו, תיקח אחריות.
להלחיץ אותנו עוד יותר, ארטו לא בסדר, ארטו לא בסדר, תשאיר אותי פה.
באמת, זה נראה לך הגיוני?
לא משנה מה עשיתי לך, בבקשה, תחזור, אני לא מדברתי איתך עד הבית.
אני לא יכול לשבת לידך.
טוב, אז אני אומרת לך, אני אשב מאחורה.
לא, אני לא יכול לדעת איתך במקום אחד, אני לא יכול.
הגועל נפש, אני לא יכול, אני אפילו לא יכול. הדרך שאתה מדברת איתי, זה פשוט לא ייאמן, אני לא יכול. זהו, באמת מדבר נחמד, אתה כל כך נכון. מה קרה?
לכל חרא בשלטיות, לאן אתה יכול לטעון? בשבילי לבוא לדעת אותי משאלי צדק זה כזה סיפור?
מה קרה?
אפשר עכשיו לאן אתה ממהר כל כך?
רונית, מה קרה? את אומרת כל הזמן, מה קרה? תגידי לאח המטומטם שלך, תגידי לאזונה שלך, את לא תגידי לי יותר מה קרה.
להכניס קראשים מהסוכה זה סיפור, להעלות פגישותים זה סיפור, כל דבר כזה סיפור.
כן.
כל דבר כך קשה איתך, כל דבר, כל דבר, כן.
גם לסיעה ירושלים סיפור.
כן. צריך לדעת לך, להביא לך את הדברים, הכול, רק שתצא, רק שתצא, שתגיע פעם למשהו בזמן.
טוב לדעת. מה, עוד משהו יש לך לספר לפני שאני מטריץ?
לא, זהו, חוץ מזה, זהו. חוץ מזה אתה מדהים.