בני, כן, אתה חושב שייקח לך עוד הרבה זמן? לא.
מה, רבע שעה, חצי שעה?
כן.
אחלה, כי יש פה מישהו שנוסע לבית שמש ואני ממש מעדיפה איתך, כי הוא לא מגיע לרמה. למה מעדיפה אותי? מה?
כי הוא לא מגיע לרמה.
עדיף שאני אסע איתו?
לא, אם הוא מגיע לבית שמש, אז הוא.
הוא יוצא עוד איזה רבע שעה. מה?
הוא יוצא עוד איזה רבע שעה.
הבנתי.
ואתה אומר, נגיד עוד חצי שעה תצליח להגיע, אתה רוצה שאני אגיע אליך?
אני אגיד לך מה, אני הייתי רוצה לעצור אצלי יואב.
אוקיי, אני גם אשמח לראות אותו מאוד.
אחלה.
אבל הבעיה היא שאני בתלפיות,
אז גמר שאני ארצה למצוא לשם ולחזור.
נו, אז עדיף שאני אסע בטרמפ כבר.
למרות שגם אני נורא רוצה לראות את יואב.
אני אומר.
אז השאלה היא, האם יש לך טרמפ לכיוון תלפיות,
לכיוון מלחה או משהו כזה.
אני יכולה לקחת אוטובוס מפה למלחה או... לא, לא, זה ייקח לך שעות.
למה?
אם אני יוצאת עכשיו, יש לי רכבת קלה פה בהר הרצל,
זה עוזר באיזשהו אופן?
אני לא חושב.
כן.
כאילו אני יכולה לעבוד, אני יכולה אבל לעבוד,
כאילו אתה יודע, לעמוד על ה... נכון, הרי יש את הכביש לכיוון צור הדסה, הדסה.
זה קצת יותר קרוב ליואב, כאילו, אתה מבין? לא, זה לא.
טוב, נראה מה נעשה כבר, ביי.
לא, אז לכן אני אומרת, עדיף שאני אקח טרמפ עם מישהו ותיסע בלעדיי?
לא.
עדיף שאתה רואי.
כן, אני ממש רוצה וגם אין לי כלום להביא לו, אני מתביישת. אז אל תביא לו, אז ניתן לו משהו לאכול.
נו, מה הסיפור?
בסדר, אז איך אני אגיע אליך?
נו, אני יכולה לצאת עכשיו ואני אגיע אליך.
טוב, תצאי עכשיו, קביעי אוטובוס או משהו.
אבל אין לו אוטובוס, אין לי מושג, אני לא מכירה.
אני גם לא יודע, את שואלת אותי, ברצינות שואלת אותי איזה אוטובוס? טוב, אני אחפש פה אם אני מוצאת פה איזה, כאילו, כן, אין לי עיבוב איתו, אני לא יודעת.
אולי אתה מכיר יותר ממני, בכל זאת הרגע. בסדר, לא, אני לא מכיר יותר ממני. אני הולכת לחפש טרמפ לתלפיות. ביי. אני נמצא, ביי.