מה העניינים?
מה העניינים? בסדר, אני עכשיו הגעתי לבית שמש.
אני עכשיו יוצא מאבא שלי. איך את תגיעי הביתה?
אני אלך עכשיו לקרפור לקנות כמה דברים ונחכה לך.
כמה זמן ייקח לך?
באמת, ככה, לא יודע, שעה, משהו כזה. למה שעה?
כי, כי,
כי, טוב, תבדוק בווייז, תגיד לי, אז אני אדע.
אני פשוט אענה לך, אני נורא חרשה, אז אין לי כל כך כוח לנסוע באוטובוס. כן, מה הם אמרו?
הם אמרו שיצא מעולה, ו...
עשו לך בדיקת ראייה?
כן, ברור.
רק בדיקת ראייה. רציתי אופטומטריסטית, לא...
עשתה אוטומטריסטית ומה יצא? ראית פיקס?
לא.
תקשיב, זה תהליך. העיניים שלי מאוד מאוד יבשות והכול. זה תהליך. אני אומרת שזה נראה מעולה.
סתם לי כל מיני מכשירים בדקה,
אבל זה תהליך, אתה מבין? אני, נגיד, אפילו עכשיו אני רואה כבר יותר טוב מבבוקר. כאילו,
אתה מבין? זה משתפר לי משעה לשעה.
אבל זה תהליך, כאילו, אתה מבין?
כן. זה ייקח, זה ייקח שבועיים, הם לא סתם אומרים.
כאילו, אני גם צריכה לחזור בשבוע הבא לביקורת.
התקבעתי ברביעי הבא בירושלים, כי מיד וה' רוצים שאני אחזור לעבוד. עכשיו, אמרתי, מחר אני לא יכולה, כי החלטתי שאני לא יכולה. כן, כן, ברור. אני באיזו תשישות נורא גדולה, זו הבעיה שלי.
כן.
טוב, כתוב פה, אני יכול להגיע לביג ב-3.37.
כמה זמן זה?
זה 56 דקות.
טוב.
בסדר, אני תקשיבה, אני אלך לפרסום. תקני לך איזה קוד קפה או משהו.
אני אקנה כמה דברים, אני אשב, אני פשוט תן לי כוחות לאוטובוס.
אני מתאר לעצמי, אני מתאר לעצמי. אני בתשישות נוראית, למרות שהיה הכי נוח בעולם ברכבת. הגעתי פיקס,
אשכרה ארבע דקות על חמישה. זה היה קרוב או שזה היה... כן, ארבע דקות, ארבע דקות. לא, לא, לא, ממש.
וואלה. זה ממש שם, כאילו, תכלס, אתמול אייל ושיר יכלו ללכת יותר מהר משספתה.
כן.
וגם שם תקתקו, כאילו, אתה מבין?
כן.
טוב, יופי. בסדר.
זה לא היה קודם. אני פשוט, זה הגיוני, אבל שאני בתשישות מטורפת, כאילו?
ברור, נפשית עברת הרבה, את פחדת אותה. לא, אני מבינה שהייתי אשמול, כי נתנו לי כדורים וזה. לא, לא, לא. את פחדת בטירוף, עוני. זה טורף. לא, אבל למה היום אני בתשישות?
כי זה עדיין עוד לא התאושך, מהלחץ שהיה לך, נו.
מהלחץ?
מהלחץ, מהלחץ. לא יודעת, ממש אני...
כאילו עכשיו אני צריכה לישון לילה.
כן, אני מבין. זהו, בסדר, אז תישא בזהירות,
אני אחכה פה כבר.
ביי.