אני החלפתי מיקום, כי התקדמתי ברגל, כי לא היה לי כוח שכל מי שהייתי בתחנה יקרה אצלם.
אז אני כבר שלחתי לך מיקום אחר.
תסלחי לי.
אתה כבר קרוב?
עברתי את שער הגיא.
מה שער הגיא? אני במודיעין?
אה, הבנתי, חשבתי שאתה התבלבלת.
ראיתי, מה אתה אומר? אני מסתובב ומפריע מפה. לא מבין מה היה לך את הכול, אני לא יודעת מה יש לך, גם היית, כאילו, לא הבנתי מה היה לך, גם בנסיעה שם, אני לא שם,
עצבנת, לא שמעתי אותך.
שאלתי אותך אם אתה יכול לשים וייז כמה זמן ייקח למודיעין, לא שאלתי אותך על האוטובוס. לא, זה לא מה שעשית. אמרתי לך, יש גם אופציה לאוטובוס.
לא, וגם שאלת אותי מתי האוטובוס. אתה מתעצבן, ויושבת לידי, שומעת אותך צורח עליי, אתה ממש מביך.
דעה שאני שם לא לבד.
אז פעם הבאה אל תבקשי דברים סותרים.
טוב, מה דברים סותרים? אמרתי, לא עוזר, עוזר, רציתי לתת עליך, וזה היה טעות.
באמת, סתם.
נורא, אני חמש וחצי פה נמרחת, פשוט הייתה טעות.
ביי.
את רוצית להקל עליי?