בדיוק, אחרי מוזיאון האצ"ל, ואנחנו פופסים אוטובוס להורים שלי.
נחמד! רגע, עוד לא הייתם אצל ההורים שלך?
לא, נסענו מהרכבת ישר למוזיאון.
אה, טוב, לא הבנתי.
טוב, רק הלכתם לברר, אם הגעתם, אם הכול בסדר.
כן, לא, לא, הגענו, היה נחמד, גלעד מצפצל. ומה קראתי עושה כל היום?
אימא שלי רוצה שנעזור לו לסדר, נבוא, נאכל.
אני רוצה ללכת איתו לשבת שם בפארק הזה של מתקני כושר בערב.
רגע, גלעד, זה לא האוטובוס שבא?
הלו?
כן, טוב, בסדר.
היא רוצה שנעזור לו למיין כמה דברים.
אין בעיה, אני לא מתלויין אותה מעניין אותה. כן, זה נראה, לא, את אולי אני אקח אותה, יש לה הרי רכב נכה.
רכב נכה, אולי אני אסיע אותה בערב לאנשו.
גלעד.
מה הקשר לנכה? לא הבנתי.
שאי אפשר עם סוכנה בשום מקום בתל אביב, אבל אני הולכת לנכה.
טוב.
שימי עין על גלעד. יש תערוכה נורא יפה,
משהו כזה של האור בנמל תל אביב.
אה, אז צריך להגיע עם גלעד כאילו?
ברור, מה.
כל הרעיון זה ללכת עם גלעד. מה, זה קצייה נראה לך?
מה, זה רק תערוכה של אורות.
אה, אכלתי אוכל, אוקיי. לא, לא, תערוכה, לא אוכל.
אוכל איך נאכל אצלהם.
סבבה, טוב, אז להתראה עוד, ביי. חם בתל אביב. אתה כבר סיימת?
אני מה?
סיימת?
מה?
אצל ירושלים?
אני כבר מזמן בראשון.
לא, בראשון, כן. הייתי בחנות של אורות, ועכשיו אתה נעזור. למה?
הייתי בחנות של אורות מובייל, ואני עכשיו הולך לראות רופא.
אני לא שומעת לראות.
זה תור, תור אצל רופא.
אה, זה שהיית אצלו כבר, הבנתי, אוקיי.
לא, הייתי צריכה גם לסבור את הטלפון הזה, בקיצור. טוב.
יעל בסדר, נכון? סמי לא ענתה.
כן, בסדר גמור. לא, לא ללחץ, דוקסטרים, ביי.