ואני תקציבה הביתה כבר, באמת, תיסע הביתה.
אני אשאר... לא, אני אכיר אותך פה.
לא, רגע, תקשיב, אני אשאר פה, כי יש פה כל מיני אנשים מילות, הם יכולים להעביר אותי למחלף...
לא, לא, לא. הנה, את לא רוצה שם מטבוצים וממילא, אז אני אשאר פה כבר שעה.
לא, אני לא אשאר לך את זה, נו, מה?
לא, נו, יהיה לי, אני אומרת לך, חבל, אני כבר פה, אני אשאר, ואני אחזור כבר.
רגע, תגידי לי עוד משהו.
גם בחזור יהיה סתם, הכל יהיה פקוק. אתה גם גמור, למה אתה צריך עכשיו לנסוע עוד 25 דקות?
סע כבר מתלפיות, מהגוש, הביתה.
אני אגיד לך למה, זה...
חכי שנייה.
כי ייקח לי אותו זמן.
מה ייקח לך אותו זמן?
אם את תגיעי לשדרות הרצל,
כן.
אני פשוט,
תקשיבי, מבחינת ווייז,
להגיע הביתה עכשיו,
רגע, אני בודק עוד פעם לוודא,
אז דרך בית שלי, דרך
הבדלות זה לקח 48 דקות,
ודרך איש אחד,
זה יקח חמש דקות יותר.
הבנתי.
אז כאילו אם הם יגיעו להרצל,
להרצל ושערי צדק, אז אני אגיד לך בדיוק לאט.
בקיצור, אז להגיע לתחנה של יד שערי צדק?
להגיע לתחנה של יד שערי צדק?
איפה שאתה אוסף את יעל?
מה?
איפה שאתה תמיד אוסף את יעל?
כן,
כן, זה הכי טוב שכרגע אני רואה.
אוקיי, מעולה, אני אנסה להציג פה טרמפל שם.
ביי.