כן, איפה את?
אני ביד ושם ואין שם קליטה.
אה, חשבתי שאת סיימת מזמן.
לא, סיימתי מזמן, יש פה איזה הרצאה, אז אמרתי אני אכנס בינתיים.
טוב, אבל רוצה שאני אקח אותך?
כן, אבל תכנן ללכת הביתה.
כן, אני עכשיו סיימתי, אני אלך הביתה. אוקיי, אחלה. אני פשוט דואגת מאוד ל...
אני דואגת ליעל ואני רוצה לשכנע אותה להיפרד ממנו, אז אני רוצה להגיע הביתה.
כן.
דחוף, אז שהיא תעשה טעויות.
טוב, אז עוד כמה זמן לצאת?
אני עכשיו יוצא מתלפיות, ייקח לי זמן, אני יודעת מה עכשיו שאני חושב על זה.
אתה רוצה לבדוק?
רגע, אני בודק. כמה זמן?
אם אני לא אקח אותך, את תהיי מוכן לנסוע באוטובוס?
באמת שלא, אני גמורה, אבל למה שאתה רוצה לקח אותי?
מה?
למה שלא תיקח אותי?
חצי שעה להגיע לשם.
אז תקשיב, למה שאני לא אקח רכבת קלה לאנשהו?
לאן?
להכניסה לעיר או זה ייקח לך חצי שעה?
לא, ליד ושם, זה חצי שעה, אני לא יודע גם אם אני אקח להגיע ל...
אם אתה נוסע, דרך בגין ל...
בוא נראה.
לכניסה לעיר או משהו.
מה אתה עושה עכשיו מהר? עקבת קלה.
תודה.
טוב, לכיוון הרצל
23 דקות.
אני רואה פקקים בכביש מפה,
ירושלים תל אביב.
אתה רוצה קצת להתעכב, נגיד עוד שעה לאחר שנצא?
שגם אז יהיה פקקים, זה לא יעזור.
לא, גם אז יהיה פקקים.
טוב, אני אעבור,
אז ייקח לך 23 דקות?
להגיע כאילו לשערי צדק.
כן, אני יכולה לעלות למעלה, מחוץ ליד ושם כאילו. רגע, רגע, אני אבדוק גם את זה, את אה...
אחרי אני שואלת, אם אני אנסה לכניסה לעיר, זה עוזר?
אני בודק.
מה, באת במיוחד?
מה?
באת במיוחד?
מעניינת.
כן, מה קורה?
ממש הם רוצים להתעסק עם שטויות של מרצפים. זה אותו זמן להגיע לגשר המתעמיד.
זה אותו זמן?
לאן עוד יוכל להגיע במחיבת הכלה?
לא, את רגע נוסעת למרכז העיר וזה, נכון?
כן.
יכולה להגיע לאיפה שהפסיכולוגית.
איזה פסיכולוגית?
לבית הכרם.
הכולל, זה לא משנה.
נכון?
כפנייה אחת, אני אבדוק את מאה שבעים. בית הכרם.
טוב, תקשיב, נראה לי, אני פשוט גמורה, אחרת הייתי נשארת פה וזהו, וחוזרת לבית.
פשוט גמורה מהמפוז.
אני גם יורדת מחמש וחצי בבוקר.
אני אגיד לך מה, אולי את יכולה, הרי הרכבת הקלה מגיעה
עד לעירייה, נכון?
כן, אבל מה, זה לא רחוק לך?
עד שאני אגיע לעירייה גם אני אקח לי עשרים וחמש דקות.
נו, ש... עד שאני יוצאת מיד ושם, עד שאני מגיעה לרכבת הקלה, עד שאני עולה, עד שזה נוסע.
טוב, אבל בכתב הוא לא יוצא לי כלום מזה, אז אני אצא מיד ושם, לא יוצא. אתה יודע מה, אז
אז תצאי להרצל, לאיפה שהיא יד שרה.
טוב, מה זה
"איפה שהיא יד שרה"?
אתה לא טוב, שנייה, אני שם.
תגיד, סליחה, לאן אתה נוסע?
לאיזה כיוון אתה נוסע?
What direction are you going to?
I'm actually going to be my wife in the house.
אוקיי.
Enjoy.
שנייה, מה אתה אומר? ללכת ליד צרה?
כן.
אוקיי.
כאילו לא ל...
לא לעמוד שם בכיכר ואז ניסע מיענקרם?
מה, מה?
אני יכולה לעלות כאילו לכיכר, שמשם יורדים לענקרם.
מה זה הכיכר, שמשם יורדים לענקרם? אני לא יודע מה יש. כאילו אחרי יד ושם, ליד הרצוצל יש כיכר.
שם נוסעים לכיוון ענקרם, נו, לכיוון הדרך הזאת, לא ענקרם, נו.
לא דרך כביש 16. נראה לי יהיה לך יותר קצר,
כי בכביש 16 בטח פקוק.
מה בטח פקוק?
הכביש הרגיל, הכביש ירושלים תל אביב, פקוק בטח.
לא, לא, לא.
יש לי משהו נורא מפה, ואז אפשר לנסוע דרך ענקרם, אתה יודע, הדרך המפותלת.
אז אם ככה,
אז מה?
אז חכי לי כבר ביד ושם.
אז אני אומרת, אז אני יכולה לעלות בדיוק לכיוון שם.
נראה לי שבענקרם,
הדרך המפותלת,
יהיה פשוט יותר קל להגיע הביתה,
זה מה שאני אומרת.
טוב, אני אבוא ליד ושניהם ונראה כבר רע.
טוב, אז לחכות ביד ושם בחוץ, זהו?
אני אעדכן אותך,
שאני אצטרף.
טוב, כי אוקיי.
כי מה? כי מה?
לא, כי לא, כאילו, אני רק פשוט שאני אדע מתי לצאת, זה הכול. לא תחכה.
פשוט כואב לי. אגב, אני פשוט מפורקת ברמות, אני חייבים...
תאמין לי שאת פחות מפורקת ממנו.
נכון, אני לא מבינה למה לא ביטלת את השיננית הפסיכטר הזאת.
זה כזה קריטי היה היום.
אתה פה מחר. אני פשוט דואגת ממש ליעל, ואני חושבת שאנחנו חייבים לשכנע אותה, להתפרד ממנו. זו הייתה טעות פטאלית.
פשוט טעות.
וכל יום שהיא תישאר איתו, זה יהיה טעות.
אתה שומע אותי?
כן, אני חושבת. אני באבק. ממש.