כן, מה עניינים? מה עניינים? מה עשית? לא הבנתי.
תגיד לך שאני לא אמרתי עליך משהו רע, רק היא מתקשרת אליי בכזה חוסר אונים, וכותבת לי הודעות בחוסר אונים.
אני יודע שלא התכוונת להגיע למשהו רע, אבל כן אמרת לי משהו רע.
האמירה הייתה,
לא, האמירה אבל הייתה, אבא בבית, הוא יעזור לך, כאילו, מה את רוצה ממני? אני לא בבית, אין לי שום דרך לעזור לך עם זה שמאוחר לך.
אבל זה לא מה שאמרת.
אמרתי לה, אבא שם, הוא לא יכול לעזור לך, כאילו, מה את רוצה ממני? זו הייתה האמירה. את לא אמרת מה את רוצה ממני.
כי היא משגעת. מה שהיה, אגב, מכוער מאוד, אם היית אומרת.
זה לא מה שאמרת.
אמרת, אני לא מבינה, שאלת אותך בטלפון של יעל.
אני לא מבינה, למה אתה לא יכול להסיע אותך?
ככה, באינטרנציה הזאת.
נכון, כי היא משגעת אותי, כאילו אני יכולה לעזור לה באיזשהו אופן, אני לא ש... תראי, אני ישבתי לידה ואני אצייע שאני אסיע אותה.
אבל מה עזור עליה? מה היא בכזאת היסטריה? כאילו, מה קרה? כולנו ישחנו... יש לה בעיות.
יש לה באמת בעיה, מה אני אגיד לך בעיות? לא קוראים לי, יש לה באמת בעיה.
זה לא קשור לעניין.
זה כן קשור לעניין בעקיפין, אבל זה לא קשור לעניין.
לא קשור לעניין.
יש לך איזושהי בעיה, את זורקת שם את זה, כאילו,
הרי האמירה הזאת אומרת שאני, למה?
א', זה אומר,
יש לו זמן, שיעשה משהו... זה לא אמירה.
היא מתקשרת אליי, אני מאחרת את האוטובוסט. אז אני אומרת לה, מה, אבא שם? הוא באמת לא יכול להקפיץ אותך פה. כאילו, מה את רוצה? מה הסיפור? מה את עושה מזה כזה סיפור?
זה היה אמירה.
זה לא מה שאומרת, אבל לא אמרת מה את עושה מזה כזה סיפור.
כי לא רציתי שהיא תתחיל לצרוך.
אבל אני מבין, ולא היה אכפת לך שאני כן.
לא, האמירה הייתה, כאילו, מה עלי ההיסטריה? לכי, כאילו, לכי לאבא, ותעזרי בו. את מדברת איתי, את שואלת אותי, האוטו בבן,
זה אבא צריך את האוטו, אבא לא צריך את האוטו. כאילו, את ליד אבא, תשאלי אותו ישירות. אבל לא אמרת תשאלי את אבא.
טוב.
לא אמרתי את זה, את לא מבינה,
וזו לא פעם ראשונה, זה מה שאתה רוצה תמיד.
גם הקבוצה הופיעה לאחת, אני כל היום ברגשות אשמה שלא, היום לקחתי יום חופש לעזור לה עם הרופא שיניים והסימפטום הזה באנגלית. רונית, אל התקשרת אליי עכשיו.
נכון, אני אומרת, אני, כאילו, אני מנסה להסביר לך מה היה פה.
רונית, אני מבין מה היה פה, אבל את עושה את זה באופן שיטתי.
את עושה את זה באופן קבוע,
אני לא כועס עלייך בכלל, אני לא רב איתך, אני לא רבתי איתך,
אני לא אומר לך כלום.
אני, אני, אני, את עושה את זה באופן שיטתי,
אה, אה,
אה, אני לא יודע אפילו איך להתייחס, איך, איך, אני לא רוצה, אני לא רוצה לפתוח כל מיני דברים, ואת גם לא רוצה לפתוח עכשיו כל מיני דברים,
ואין שום צורך לפתוח כל מיני דברים.
אני לא מבין למה את אומרת, אני מבין שהיא הלחיצה אותך,
אני מבין שאת בלחץ,
הכול אני מבין.
אני מבין שהיא בהיסטריה, ואת לא יאמרה איפה איתה, אני מבין את זה.
הרי גם אני בדיוק באותה עמדה.
אבל עשה לי ידה, ואני לא יודעת... אני מבין, תחשבי שאני הייתי אומר לה את התגובה הזאת.
אני לא מבין, אם אני לא יכולה לעבור הביתה להסיע אותך,
מה היית אומרת? מה היית אומרת?
אבא לא יכול לבוא הביתה. אמרתי, אבא כאילו שם, הוא לא יכול באמת, למה?
אמרתי, אבא כאילו שם, הוא לא אמר את כלום.
אמרתי, אבא, אבא, אבא. לא, לא, לא, תקשיבי להודעה.
תקשיבי להודעה, לא אמרתי כלום.
מה, אתה לא מבינה?
אבא באמת לא יכול לעבור להסיע אותך?
נכון, שאת עושה כזה... אוקיי, אז תחשבי, תחשבי, היית שומעת אותי שהיא לחוצה ועצבנית,
היום,
לחוצה ועצבנית,
והייתי אומר לה, אני לא מבין,
אימא לא יכולה להסיע אותך?
נו, זה לא הגיוני? כאילו, הרעיון... זה מה שהיית אומרת? זה לא הגיוני? זה הגיוני?
כן?
לא, בסדר. אבל אימא יכולה, תשאל, אולי אימא גם יכולה, כאילו, מה? זה משהו אחר.
זה משהו אחר.
אם הייתי אומר, אולי אימא גם יכולה לעזור,
זה משפט לגמרי לגיטימי.
טוב,
כוונה הייתי אומר לה, אני לא מבין, את לא יכולה, אימא לא יכולה לבוא הביתה ולהסיע אותך?
אבל לא אמרתי לבוא הביתה, אתה שם,
כי אני הייתי בבית. לא, אמרתי, אבא באמת לא יכול להסיע אותך שאת בכזה היסטריה, זה הכוונה, שאת כל כך בלחץ. את לא אמרת רונית אקסטרן, זה לא... רק אם אמרתי את המילה שאת כל כך בלחץ שהיא לא תילחץ יותר. מה, באמת אמרת? לא, לא, כלום. את אמרת... אני אקרא אותך חרוץ'. יעל הייתה לחוצה, אמרת,
אני לא מבינה, אבא לא יכולה להסיע אותך?
תחשבי שאני הייתי אומר בדיוק באותו סגנון עליי.
אולי אתה לא מודע, אולי אתה ישן,
אולי אתה לא יודע את המצב שלה? אז תגידי לי, אולי אבא ישן והוא לא יודע את המצב? תשאלי את אבא.
אבל, טוב, אבל לא היה לי זמן, היא כל שניה הפסידה אותי בהודעות. היה לו אותו זמן להגיד את המשפט הזה ואת המשפט שאמרת.
טוב, טוב. טוב, אז בכל זאת אני מצטערת, אוקיי? התקשרתי להגיד לך שאני מצטערת. בסדר, בסדר, אני לא כועס על זה, אני לא... אני שחקתי מזמן. זה לא, זה לא עוזר. תגיד, דיברת עם יואב?
כן.
איך היה?
הוא יוצא יותר זמן, הוא כנראה... לא יודע, לא יודע. בסדר.
נמשיך. נראה לי שכן.
למה? יש לך מישהו אחר?
לא, אני שואלת, סתם.
לא ידעתי אם הוא חזר לישיבה או לא. אין לי, אני לא בדקתי משהו אחר.
הבנתי. אני חושב שכן. אבל תתקשרי אליו, למה את לא מתקשרת אליו? היא לא מבינה להציג לו, שאלתי כאילו לפני שאני חזרת לישיבה. רק שאני אדע, כי אתה מבין שהיית היום ליד אלון שבות, אז כאילו אמרתי, כאילו, אתה מבין? אז סתם, לא משנה. לא, אבל היא שואלת, למה את לא מתקשרת אליו?
אני לא באמצע משהו, הוא באמצע זה. ראיתי שהוא לא זמין, אני לא רוצה סתם להציק, מה?
לא, עכשיו, עכשיו.
אבל הוא באמצע משהו, לא?
אני רואה... עד ארבע הוא יהיה בהפסקה.
מה?
מתי?
עד ארבע. כאילו, למה, למה, למה... כי אני שולחתי לו הודעה, הוא לא הגיב. אמרתי, אני לא רוצה להציק גם, אתה מבין?
שנייה, אתה עכשיו בירושלים או בבית שמש?
בירושלים.
ואתה חוזר?
אין לך מה לחכות לה.
אני לא מחכה לה, לא, אבל אני לא רוצה למצוא עכשיו בפקקים.
טוב, בסדר, ביי, אני, בדיוק, סגרתי אותך. רואית, אני לא כועס ולא כלום, זה סתם מבאס שאת מתייחסת לזמן שלי כאילו הוא כלום,
ואת מתייחסת אליי כאילו שאני באופן אוטומטי אומר לה שלא.
למרות שלא אמרתי הכלום שלא, ההפך מאוד גדול.
וכאילו לא הצלחתי להבין למה היא בכזאת היסטריה שהיה מוקדם,
שאתה יכול להסיע אותה עד האוטובוס,
אתה שם ואתה יכול לעזור לתיק. אוקיי, אז מבאס שאת לא אומרת את זה במקום את מה שאמרת, זה הכול.
כאילו לא הצלחתי להבין את ההתנהלות שלה, ומה הכניס אותה לכזאת היסטריה, הכנתי לה את כל העבודה מאלף עד תף, בינינו, היא צודקת, היא עשתה סרטון על הפנים.
התחננתי אתמול שהיא תעשה ואני אעזור לה, התחננתי, אתמול היא לא הייתה עם מי לדבר, היא הייתה תקועה ללימוד שלה.
היא כאילו, היא מסכנה, עכשיו היא כתבה לי, היה סיוטי ממש.
עכשיו מה?
היה לי ממש סיוט המבחן הזה. היא עושה מהאנגלית הזה, כאילו זה הדבר הכי, לא יודעת מה.
זה לא אנגלית, זה כל מבחן וכל מה שזה, כל דבר זה
כאילו סוף העולם בשבילה. זה בעיה, זה בעיה, אין מה להגיד.
אבל אני לא מצטעה להבין את זה, כי היא הוכיחה את עצמה, אין לה מקצוע אחד שעל המועד ב', כאילו, איך היא לא מבינה את זה? מקצוע אחד.
נכון.
אמרתי לך, חכי שיהיה חמש מבחנים ברצף,
ואז אני מרשה להיות לחוצה, יש לי קשר,
שתכשלי בחמש מבחנים,
ואז אני מרשה להיות לחוצה. זה מה שאמרתי.
מה היא אמרה?
אבל יש לך חרדות לילדה, נו, מה עכשיו?
אבל אני לא מצליחה להבין על רקע מה.
אני מבינה אם היה לה כישלונות,
לא היה לה.
על רקע זה היא מרגישה שיש לה כישלונות בדייטים, זה הרקע.
אבל היא איננה טובה.
טוב. מה?
אני חושבת שהסיפור של נורי בהיריון, ומאנצור בהיריון,
ועוד היא בהיריון, וכולם בהיריון, זה נורא מלחיץ אותה.
ושחר עוד תקווה גרושה.
אה, את זה לא ידעתי.
כן?
יש חבר.
כמה שזה היה צפוי, וואי וואי.
כן.
ממש צפוי. והבעיה שהלכת לאמריקה, אז היא אם חד-הורית או משהו כזה.
לא הבנתי, הוא פשוט נטש אותה, או מה?
לא יודע, לא יודע.
יעל אמרה לי את זה היום, אז היא פגשה אותה, לא יודע.
טוב, אני אגיד לך.
אני מקווה שהיא תהיה בסדר.
סתם, גם נראה לי, כאילו, שהיא מעריסה המון דברים ביום אחד, זה נורא מלחיץ אותה.
זה הבעיה איתה.
לא, היא מלחיץ אותה שהיא לא תצליח,
והיא מלחיץ אותה שהדימוי העצמי שלה ייפגע.
אבל במה היא לא הצליחה באנגלית?
גם כאילו בעיניו, אתה יודע, היא צריכה לעבור את האנגלית לא יותר.
אתה יודע, זה לא,
כאילו, זה לא שעם בנות, זה לא לימודי רפואה.
מי שאומר את האנגלית באמת יודע, אתה מבין?
טוב, אני מקווה שהיא תהיה בסדר.
טוב, ביי.
אבא שלך בטח היה לו תלונות עליי, נכון?
ממש, מלא תלונות עליי.
הוא הסתכל עליי, מה זה בעין עקומה אתמול?
לא, הוא לא הסתכל עלייך בעין עקומה.
מה הוא אמר?
כשהיינו קוטרים?
הדבר ההעריץ הוא אמר עלייך, והוא התבאס, את לא בת ביום חמישי.
די, הוא אומר, כאילו, תעזוב את זה. לא יתחשק לבן אדם לבוא, כאילו, הוא לא מפסיק לחפור על זה. מי שישמע, כאילו, הייתי הדמות הכי מהותית שם.
כאילו, גם לי.
זה שיגע אותי. כאילו, בסדר. לא, באתי, היה לי את הסיבות שלי.
אז כאילו, תרד מזה.
צריך לתת לו דין וחשבון.
עוד פעם הוא אמר לך את זה עכשיו?
לא, הוא לא עוד פעם אמר לי את זה, אלא גם סיבוב הוא הזכיר את זה.
שמה? הוא לא אמר לי את זה אף פעם, עכשיו הוא אמר לי.
כי לי הוא אמר, לי הוא אמר, לי הוא אמר.
לא, הוא אמר, לי הוא לא אמר.
כן. אז מה אמרת?
אמרתי לה, את לא יכולת לבוא, היית עסוקה, וזהו.
אז מה הוא אמר? תמיד עסוקה.
כי לי הוא אמר אתמול.
תמיד יש לך משהו.
על זה הוא דיבר כנראה, נו, בסדר, אז מה, אני לא מבין, שיגיד מה, אם אני אתרגש מכל דבר שאימא שלך אומרת, אז לא נגיע לרוב, נכון?
טוב, אז מה?
נו, מה?
אז את לא רצית לבוא, מישהו הכריח אותך לבוא, אל תבואי, נו.
לא.
זה לא זה, הוא גם, הוא גם סבל שם, מה את חושבת?
אבל הוא היה בדירה, כן, היה לו ביקורת על זה?
כן.
זה היה נראה מבסוט,
כאילו חס וחלילה שמישהו יגיד משהו.
כן, הוא לא אמר יו"ר לגלות, אבל כן, היה להם...
אז סיפרתי לו, אמרתי לו, זה היה כל כך מחריד,
כמעט נסעתי הביתה ראשונה.
אז מה הוא אמר?
אמרתי לו את זה כשהוא ידע שבזכות רונית בכלל הייתי שם.
איוש.
הנה, שירה להגיע.
יופי.
מה זה?
ומה המתנה.
ביי.