בני, אתה חייב לעבור ברופאה, יש לך תור ב-11 וחצי.
לא, לא, תקשיבי, אני התקשבתי עכשיו למרפאה של הרופא שהיה לי תור אצלו.
כן? אמרו לי שהוא בדיוק יוצא, אמרתי להם שזה מצב חירום וזה,
אמרו לי שאם אני אמהר, אולי אני אצליח לצפון. אוקיי, בסדר. ביי. נתנו לי תור ברופא משפחה. ב-11 וחצי, בשפת אמת 35, כאילו,
בשכונה החרדית.
ב-11 וחצי. אבל הוא יחכה לך, מקסימום. אני לא אגיע לכם, בסדר, אני לא אגיע לכם.
בסדר, תלך לרופא עיניים, זה הרבה יותר דחוף.
זה הממחה שהוא יכרק ללכת.
ואז אני צריך לעבור איתו ולקבל הפנייה?
כן.
וואי, איזה באסה, אני לא אדחוף אותך. הוא יעשה לך הערכת מצב וייתן לך הפנייה, אבל תלך קודם לרופא עיניים, נו, אתה תתפוס. לא, אני לא בטוח שאני אטפוס אותו, הוא... אתה בטוח תתפוס. נו, תיקח את שירה, שהיא תכנש, פשוט תוריד אותך שם. ביי, ביי.