מה עניינים? איפה אתה? לא.
כן, מה העניינים?
בסדר.
איפה אתה?
מה את צריכה?
סתם, איפה אתה?
ליד ביג.
אה, הייתי שואל אותו לא פה.
דיברת עם יואב?
היום?
כן, על המורה לנהיגה.
מה הוא אמר?
לא, אמר בסוף שהיה רוצה לדבר איתו.
אבל הוא ענה לי מאוד בקהל, מאוד לא נכון. אתה לא מבין, תומר הזה מסתבר,
כנראה להסתכסך עם המורה לנהיגה שהוא היה אצלו, הוא עבר לעבוד בבית-הספר של אייל,
אז כנראה שיש לו מקום.
אבל הוא אמר לי: אין לי מה לקבוע אתך, אני חייב שהבחור יצטרכו. לא, לא הבנתי כלום. לא הבנתי כלום. אמרת שפגשת מורה נהיגה נחמד מאוד. לא פגשתי. אני מנקצת כבר שלושה חודשים למישהו שקוראים לו אלי דען, שיש לו בית-ספר לנהיגה,
שייקח את יואב לאיזשהו מורה.
אוקיי, אז הוא אמר לי בשבוע שעבר תתקשרי אלי ביום שישי, הוא כמובן לא ענה לי: לא ביום שישי, זה לא אותו בית-ספר לנהיגה?
לא. ואז, תקשיב, אמרתי: טוב, אני אנסה אצל תומר, שהוא היה מורה של יעל, אולי הוא ישכיל, אתה יודע, אולי הוא יעשה לי ג'סטה.
הוא יושב-ראש ממש טוב. אז התקשרתי אליו,
והוא, כתבתי אותו בהקלטות, הוא אמר לי: שיואב ידבר אתי, יש לי מקום מחר.
ואז פעם היא הגשתי, היא אמרה: את יודעת, שמעתי שהוא עבר לבית-הספר של אייל.
אמרתי את זה ליואב, אז זה עוד יותר אפילו טוב לך.
יואב בכללי היה מאוד מאוד עוין, מאוד לא נחמד, כשהתקשרתי אליו בכללי.
היום? היום את דיברת עם יואב? כן, כשישרתי לו, ואמרתי לו: תחזור אלי שאתה יכול, הוא התקשר, אמרתי לו: תקשיב. סליחה, יואב למד אצל תומר כל הזמן?
לא, הוא למד אצל בית-ספר של אייל, אצל לא יודעת מי.
תומר הזה עד השבוע עבד אצל מישהו שקוראים לו אלי דהאן.
כך אמרתי לו, היא אמרה, אולי זה לא נכון. מה?
תומר זה ההוא של שירה?
לא, זה ההוא של יעל. הוא לימד את יעל.
יואב אומר לי: הוא מורה מצוין.
יואב אמר לי: הוא סתם לזיער. אז אמרתי לו: אז מה? אתה צריך להתחתן אתו. מה זה משנה?
תתקשר אם הבן-אדם מוכן לקבל אותך, הכי כדאי לך בעולם.
מורה הכי מבוקש. באמת מורה טוב.
אז מה, הוא אמר לי: טוב, זה את צריכה להסביר לי, רונית. אני לא מבין את הדברים האלה. כן, הוא מורה, הנה, את לגבי יעל.
יעל אומרת לי: הוא מורה מעולה. כן, הוא היה מורה של יעל.
מורה הכי מבקש בבית-שמש. אבל מה אמרת על מורה מקסים או משהו כזה?
לא אמרתי על שום מורה מקסים.
לא אמרתי את זה. כן אמרת, כן אמרת על משהו על מורה מקסים. אמרתי שהוא מורה טוב, הוא קומבינטור.
הוא גם נורא מתלהב כזה שמישהו עושה שירות צבאי אז צריך לעזור לו.
ואתו את לא דיברת או כן?
או עם המורה. דיברתי אתו דרך הקלטות. כתבתי לו הודעה, הוא חזר אלי,
הוא השאיר לי הקלטות. זהו, התכתבתי אתו בהקלטות. הוא אמר לי שיואב במיידי ייצור אתי קשר.
ומה יואב אמרת על זה? אני לא מבין, מה אמא שלו מתקשרת?
מה?
אז דיברתי עם יואב, הוא היה מאוד עוין. הוא אמר לי: הוא בטח איזה ארס מגעיל כמו כולם. אמרתי לו: מה זה משנה?
אתה צריך איזה ארס מגעיל כזה,
והוא לא כזה זה. לא, אבל כולם ארס מגעיל. מה, הוא רוצה פרופסור?
כאילו, נכון, הוא היה מאוד לא נחמד, יואב. הוא אמר לי: תשלחי לי את ההקלטות, אז אני אראה מה אני עושה. וזהו, הוא לא אמר לי מאז, אם הוא דיבר אתו, אם הוא לא דיבר אתו. כאילו, לא יודעת מה קורה עם זה. אבל חבל שהוא יפסס את המדיף. באמת, אשכרה, התקווה האחרונה שלו.
כל מורה אחר זה חצי שנה. אני מקווה שההוא באמת יעשה לו טובה
ויקבל אותו. אבל בוא נגיד שהוא ממש עקיף. רגע, רגע. את בטוחה שהוא יעשה לו טובה, או שאת לא לגמרי בטוחה בזה? אני מקווה. הוא אמר שהוא ייצור אתי קשר. אני אראה.
שייצור אתי קשר.
דבר ראשון,
במיידי.
רונית,
אני מבין שאתה מקווה.
זה מה שהוא אמר. הוא שלח לי הקלטה.
יש לי מקום בשבילו, אפילו מחר, שידבר אתי.
זהו.
מחר יואב יבוא. מה?
מחר יואב יבוא.
מה?
מחר אבל יואב לא. אז שיקבע אתו ביום אחר. מה זה משנה, גם שעוד שבועיים שיהיה לו מישהו. למה את טועקת עלי? למה את טועקת עלי? לא, אני מסבירה, לא, גלעד, אל תיקח עוד אוכל. אני צריכה את זה, כי אני צריכה את זה.
טוב, אחרי זה אנחנו לא ממתקים היום, לא?
טוב, אוקיי.
תקשיב רגע, היתרון של הבן-אדם הזה, הבעיה שלו, יאללה, היתה וזו, והיה גם של יואב,
שכל שבוע צריך להתקשר מחדש ולקבוע. יואב צריך מישהו שיקבע לו פעמיים בשבוע, נגיד קבוע,
שישי וראשון בשעה הזאת והזאת, עכשיו חודשיים. זה מה שהוא צריך.
אבל את לא אומרת אם זה מסכים לזה או לא, אחרת מה? אני לא מבין מה.
בשביל זה הוא לא צריך לדבר אתו. הוא אמר לי בגדול שהוא בימי שישי שומר לחיילים ולבחורי הישיבה.
בגדול.
אבל אני חושבת שלא משנה מתי שהוא יכול, כדאי ליואב להשתדל על זה.
הוא לא צריך אפשר להתחיל לדבר את כל הנהיגה מחדש. מה שאני שואל זה מה ההבדל בין זה לבין שהיית סתם אומרת ליואב להתקשר אליו,
בלי לדבר?
בלי ליואב? כי יואב לא היה עושה את זה,
כמו שהוא לא עשה את זה. בשנה האחרונה הוא לא התקשר באמת למורים. אני אומרת לך, אני פוגש את המתין, שביקשתי, אמרו לי, הוא לא חזר אלי, אומרת לי המורה לנהיגה: קבעתי את השיעור, הוא לא הופיע, לא אמר לי כלום.
דרך כלל לא נעים לי,
והיא לא סתם תמציא את זה על יואב.
מה?
את היתה אמורה לנהיגה? באת? כן, כן, היא לפני שלושה חודשים אמרה לי כבר, בסוף אז הוא אמר לי שיש לו תיאוריה. אמרתי: סבבה, קבעתי את השיעור, הוא בכלל לא הגיע.
אז למה יואב לא אמר, מה יואב אמר על זה?
לא יודעת, אתה כבר שכחת, אתה גם אמרת לו את זה.
אבל לא אמרתי לו את זה. לא משנה, מה זה, לא אמרתי לו.
לא היה אישהו קבע את השיעור ולא בא, זה לא ידעתי.
אני אמרתי לך, אתה כבר שכחת לפני חודשיים, דיברת אתו על זה, אתה כבר שכחת.
טוב, אבל מה המציעה שלנו? מה המציעה שלנו? תגיד ליואב שאתה מציע לו, אם הוא לא עשה את זה, שייצור אתו. שלחתי לו את המספר שלו, הכול, שידבר אתו.
אבל כבר אמרתי, יואב, כי זה באמת מורה, שאתה יודע שהוא מורה מעולה, כי הוא היה מורה של יעל.
אני שואל, מה זה, כי זה בן-אדם ישר, הוא בן-אדם ישר ולא שקרן,
ושיקבע אתו כמה שהוא יכול, מתי שהוא יכול, אני או אתה נבוא וניקח אותו אחרי מהישיבה.
הוא לא סתם יעשה ליואב מיליון שיעורים,
וימרח אותו עכשיו חצי שנה, כמו ההוא.
אני שואל,
מה יצא מזה שבנוסף לזה שאת אמרת לו את זה, גם אני אגיד לך. בלי להיקש להתקשר, מה קורה, מה נשמע, מה חדש.
שמעתי שאם הדיברה איתו אומר, אני מבין, איך אני אעשה את זה, השאלה היא, עוד פעם,
אבי, איך אני אעשה את זה, אני שואל,
נגיד שאני כן מדבר אתו וזה, מה יהיה ההבדל בין זה, שאם הוא אומר לך, לדוגמה, שהוא לא דיבר אתו, אז תגיד לו, חבל, תראה מה היא אמרה על זה.
אבל כאילו אי-אפשר להכריח אותו, נכון?
אי-אפשר להכריח, צריך לדחוף אותו, כי הוא בחור עצלן ופסיבי והוא לא עושה כלום, ואם לא ינקצו לו, הוא גם את זה לא יעשה. מה אני אגיד לך, עובדתית?
ניסינו לא להתערב, ניסינו לא לעשות כלום, זה לא קורה,
אין מיליון מורים, אף אחד לא מחכה לו, והפתיאוריה שלו תפקע בקצב הזה.
הוא במרוץ אחר הזמן, והוא לא מבין את זה, כנראה.
מצאתי מישהו שכרגע, במצב שהוא עבר מבית-ספר לבית-ספר,
הוא פנוי, משהו שאין דבר כזה. אבל אמרת לו, אמרת לו את זה, הוא שמע את זה. אמרתי לו בהקלטה, הוא בקושי עשה לי טובה להסתכל והציבה להקשיב לי, שזה גם חוסר כיבוד הורים, כל התורה שלו לא שווה כלום, יכול ללמוד תורה עד מחר,
אם אין לו יחסי אנוש נורמליים, אז אני לא יודעת מה יותר חשוב, אבל זה מילא.
מה קורה עם זה? אנחנו רוצים לדעת. סליחה, אנחנו אוהבים שלו, מה אסור לי לדעת מה קורה עם זה? זה לא דבר מינימלי? את כועסת עליו? אני לא מבין. לא, אני לא כועסת, אני אומרת לך. מה אסור לי לשאול את כל מעל התור מה קורה? למה הסיבובים האלה כל אלימות פה רק לא שווה?
אני מרגישה שהוא מפססס פה פואנטה מאוד גדולה, מה אני אגיד לך, כן?
אני מאוד כועסת עליו. סליחה, אני מספיק, גיאזתי, זה יום שישי מכתוב לו,
שאלתי אותו מה המספר של החבר ששידך לו את מוריה שפייזר הזאת,
והוא אמר לי: למה? אמרתי לו: אולי אין לו רעיון אייל, כי אני רואה שהוא שדכן מאוד רציני,
כאילו אני רואה שהוא עושה שידוכים.
הוא אמר לי: בבקשה אל תדברי איתו. אמרתי לו: אין לי בעיה, אני לא צריכה לדבר איתו, יש לי אותך, אז תחשוב על שם.
זה הכול. מה שעשיתי לו, התקשרתי לו, דיברתי ש... סיפי, את לא יודעת, דיברתי אתו ביום שישי
עם יואב על זה, בדיוק. כן.
את שמעת את השיחה הזאת שווית או לא? כן, זה היה בצרחות, כל הבית שמע.
זה היה בצרחות?
כן, שמעתי אותו, שמעתי אותך.
כן. אני צרחתי?
לא, יואב צרח, אני לא רוצה לדבר איתו יותר. אם אני צרחתי עליו, אני לא רוצה לדבר עליו. לא הייתה צורחת עליו, הוא צורח, אז שמעו את השיחה, זה מה שאני אומרת, ושמת על רמקול. את אמרת בצרחות, לא אמרתי שדיברנו בקול.
הוא דיבר בצרחות. נו, מה יש לך?
זה ממש מעניב.
שהוא דיבר בצרחות? מה קרה עם זה? לא, את אומרת, דיברתם בצרחות. מה, אני מפגר? זה היה מקולג קולות? נו, זו הכוונה, נו, בני, די. אולי זו הכוונה? את אומרת את זה בצורה הכי מעליבה שאפשר להגיד.
יאיל אמרה שהיא כבר דיברה איתו על זה והם סידרו את העניין, כן?
לא משנה, הנקודה העירונית,
שאת איכשהו נורא נורא מלחיצה אותו.
מה לעשות? הבחור לא עושה כלום, אולי צריך לעשות את זה.
הבחור לא עושה כלום על כלום.
הוא לא עושה כלום במה שהוא צריך לעשות, ומה שהוא יכול לעשות, הוא לא עושה.
ועובדתית, מה לעשות?
מה אני אגיד לך?
מותר לאימא שלו להגיד לו משהו בצורה הכי עדינה? אפילו לא אמרתי לו, כתבתי לו.
אני מסכים איתך שמותר להגיד לו משהו בצורה הכי עדינה, אבל... בכל דבר הוא עושה סצנה וצורח. מה אני אגיד לך? הוא דופס... אבל הוא לא עושה מכל דבר סצנה. את לא יורדת לו מהווריד.
לא נכון. לא דיברתי איתו שבוע, לא דיברתי איתו על שידוכים לא יודעת כמה זמן.
לא נכון.
לא נכון. אתה מדבר כאילו כל יום, אני כותבת לו, תקפטי. אבל ביום שישי כל הסיבה שהיא צריכה לדבר איתו?
טוב, לא משנה. זה שהוא התחיל להגיד לי שאימא עכשיו, כאילו,
שלוחה לשלוח את לוואטסאפים ואני לא יודע מה.
אז למה?
אז זה כן דיברתי איתו.
לא דיברתי איתו, כתבתי לו. זה מה שאני אמרתי לך, כתבתי לו, נכון?
אני מסבירה לך בדיוק מה היה. אתה יכול לסביר לי בוואטסאפ שלי. אמרתי לו, מה קורה? אתה יכול להביא לי את המספר של ההוא? אמר לי, למה?
אמרתי לו, למה?
אז הוא אמר לי, אל תדברי איתו. אמרתי לו, אני לא צריכה לדבר איתו, אבל אולי אתה יכול לעזור.
זה מה שאמרתי לו, תחשוב.
כבר ביקשתי ממנו לברר על איזה מישהו. הוא לא מברר, הוא לא מברר, הוא לא עושה עם זה כלום. אמרתי לו, אז תחשוב על רעיון אחר.
זה כל מה שקרה.
כל מי שדיברתי איתו אמר לי: אני לא מצליח להבין יש לך בן שיושב שם בישיבה, איך אין לו אף אחד? זה הזוי.
אבל עזוב, אני לא אמרתי את זה. בואו רגע נתמקד בעיקר, אנחנו סתם מבזבזים את הזמן על שטויות.
אוקיי. שלא יפספס את תומר הזה.
מה?
אז מה רוצה?
שאני אתקשר? תדבר איתו, תשאל אותו: כן, אמא אמרה לי שיש מורה שקוראים לו תומר. יעל אמרה לי שהוא מורה מדהים, הוא היה מורה שלה. אני אעשה את זה, אבל תדעי לך, הוא יתפוצץ עלי וסגור לי את הטלפון.
טוב, מה את אומרת, יעל?
מה?
טוב, אז מה אתה מציע לעשות? הוא יתפוצץ עלי. את חושבת שרק אותך הוא כאילו זה, אבל זה לא נכון.
הוא לא רוצה שישגעו אותו.
אבל הוא לא עושה כלום. הוא לא רוצה לעשות כלום. זה הכי קל, לא לעשות כלום. הוא לא רוצה שישגעו אותו גם בתפקיד שלך כהורה.
מה זה לא רוצה שישגעו אותו? הוא לא רוצה לעשות כלום. הכי קל לברוח לישיבה, להגיד: אני כל היום לומד, ולא לעשות כלום.
חברים שלו מתקדמים, חברים שלו יש להם רשיון, הם מוציאים תואר, הם מתחתנים, רק הוא תקוע בפאזה, אני לומד.
כמו שהוא היה כל התיכון, אמר: אני לומד, ולא למד.
אז אני מנסה לעזור שלפחות רשיון נהיגה יהיה לו, כי זה דבר אלמנטרי, זה דבר בסיסי.
תומר, זה יהיה הנס שלו. יעל אומרת שאם הוא ילך לתומר זה יהיה הנס שלו.
אם הוא מפספס את זה לא יהיה לו גם רשיון, כי חבל.
אני מבין, אז אני אדבר אתו. הנה, יעל פה, תדבר אתך שנייה.
תגידי לו, את זה הוא גם, אתך גם רוצה לשבת? מה אני אגיד לו?
אבא?
מה?
כאילו, את אומרת שתומר ממש שווה, כאילו?
אני לא אומרת שהוא ממש שווה. אני אומרת שתבר ראשון, יואב ממש שונאים מורי ניגה,
כי הם אנשים לא ישרים,
והם שקרנים, וכל מה שהם רוצים, את הכסף שלו.
ותומר, ממה שאני פגשתי וממה שאני שמעתי, והוא מורא נהיגה כבר הרבה שנים,
הוא באמת לא בן אדם רע, הוא באמת בן אדם טוב.
ברור שהוא קצת ארף, כי הוא מורא נהיגה,
אבל הוא כאילו קצת יורד על אנשים, אני תמיד הייתי נעלבת ממנו,
אבל הוא ייקח עליו אחריות והוא ידאג שיהיה לו רשיון, הוא גם קומבינטור,
הוא כאילו מלא שנים בתחום הזה, והוא יודע איך לזרז טסטים, ואיך להכניס אנשים, ואיך להאריך טיפה.
הוא כאילו, הוא יעזור לו לקבל רשיון.
הוא גם מאוד, הוא בן אדם טוב, במובן שהוא מאוד מאוד מעריך אנשים כמו יואב, שהרשיון שלהם נדפק כי הם התגייסו לצה"ל. הוא לא הסכים לשום תלמיד, והתלמידים שלו, לא משנה כמה הוא רצה שיעור ביום שישי. יומי שישי היו קודש לחיילים.
ברור שזה בן אדם מעצבן. כמו אמור אני אגע עם אנשים מעצבנים, אבל בן אדם ישר, הוא לא סתם ידפוק לו שיעורים כדי שיהיה לו כסף. הוא מקובע אם מישהו שיעור, הוא יגיע לשיעור. הוא בן אדם ישר, באמת בן אדם ישר.
ואם יואב לא יתפוס, כאילו, יש לי אהב עכשיו הזדמנות,
אם יואב לא לתפוס את ההזדמנות הזאת,
אז מה הוא כן, כאילו,
אם זה הכי טוב, באמת אני חושבת שזה הכי טוב שהאב לא יכול לקבל.
אם את זה הוא לא יתפוס,
אז כאילו, מה, זה יתפוס משהו יותר טוב, פחות טוב, כאילו? הבנת מה אני אומרת?
כן.
כאילו, מה, כשיש ילדים, כאילו,
זה ההזדמנות כביכול האחרונה שלו, כאילו, אם עכשיו הוא מוותר על זה, אז שיהיה יותר קשה, בטח שהוא יוותר על זה.
כן. והוא עכשיו יהיה בבית, חודש, הוא יהיה בבית.
ואת לא רוצה להגיד לו את זה, או מה?
אין לי בעיה להגיד את זה, אבל כאילו,
אני לא רוצה להצבין אותו יותר.
טוב, אז אני, אל תגידי לו, אני אגיד לו, בסדר? אני יכולה לקרוא לו שאמא, אתה יכול להגיד לו שאתה שאלת אותי על תומר, ואתה אומר באמת בן אדם ישר, הוא מתנדב במד"א,
הוא באמת בן אדם טוב, הוא לא בן אדם רע, הוא לא בן אדם נצלן, הוא לא בא לנסטולר ככה. לא, אני אבין, אני אבין, תני לי, אני אתקשר אליו, נראה מה יהיה. ותגיד לו שיעזוב את הכבוד שלו רגע, ושיעזוב את המווות האלה ימימה,
ושאם הוא רוצה שיהיה לו ראשון שיבין שזו ההזדמנות האחרונה שלו. אתה יודע מה שתדעי שזה לא הכבוד,
הוא מבינה את זה, זה לא עניין של כבוד.
לא משנה, העקרונות, הצדק, לא, זה עניין כמו מישהי שיצאה לאלף דייטים, לא את, כאילו מישהו שנהיית בת 40,
אז היא כבר לא רוצה לעשות דייטים כי היא מפחדת שלא יצא מזה כלום, מבינה? טוב, אז היחיד שיידפק מזה זה היא, והיחיד שיידפק מזה. נכון, נכון, נכון, אבל זה כאילו היא מבינה את ההרגשה הזאת, נכון? נכון, אבל הוא גם קצת, כאילו, מה, אם היא מתערבת לי אז אני לא, אז אני רוצה דווקא, כאילו.
אני לא יודע אם זה נכון, אבל לא משנה, טוב, אז טוב, שינת אותי, אני אתקשר אליו, ביי חולים.
ביי הבא.