מה העניינים?
אחלה, מה הייתה?
דיברתי עם יואב, הוא אמר שיש לו טרפלטסום קאסטלם עד שהוא יגיע משם. הוא הוחמר לי, הוא הוחמר לי את זה. הוא מקווה שהוא שמח שהוא עשה את זה, מה אני אגיד לך?
לא, הוא מתבאס.
הוא מתבאס?
כן.
לא, זה ללמוד לקח נאמר.
נכון.
טירוף, אמרת לא.
גם אמרתי לא.
לא, הוא יענן גדול, הוא רוצה, אבל בסדר, זה היה עושה לו ככה, אבל בסדר.
כן, לא נורא.
תשמע רגע, יעל ניסתה לשתות מלא אבל היא לא הצליחה,
ממש עייפה, עכשיו היא הלכה להליכה במנחה.
היא רוצה עוד פעם היום לנסוע למדרשה, תוריד אותה מזה, זה לא לעניין.
אני אנסה.
היא רוצה לה מחר, תמיד, בכל קצו מחר, ועד שנצא היום יהיה מאוחר.
זה לא רעיון טוב שהיא תינם, גם כל יום, זה טירוף כל יום לנסוע לשם.
אני מסכים אתך. בשביל זה הלכתי אתמול, אתה מבין?
כשזה יאמץ לי, מה זה יספיק לה.
אני אנסה להגיד לו את זה.
אם היא אמרה לך, אולי היא תהיה אותי ירדה מעצמה.
בבקשה. מבחינה, אם היא לא ישנה, זה בעייתי ליותר עד שתיים ולנהוג.
כן.
טוב, בסדר. שירה פה רוצה ללמוד מתמטיקה, אבל אין לה כוח.
טוב, מה אני אשמח? ביי. אתה בהליכה? איפה אתה?
בירושלים עדיין.
אה, אתה עדיין, מה, לא חזרת עכשיו מירושלים?
לא.
אני בשוק. מה עשית שם ככה בשעות?
לא הייתי הרבה שעות.
וכך זמן עד שיצאתי, והיו פקקים מטורסים.
אמרתי, אני אחכה לפקקים.
מה עשה? עדיין שם או יצאת כבר?
אני מחכה, אני מחכה שיהיה כתוב שאני יכול להגיע בכל מקווים.
אז למה אתה לא הולך לאבא שלך? שיברך אותך לפחות.
אני אלך מחר.
מחר?
טירוף. כן, מחר.
סתם, אתה כבר ראית שם כל כך הרבה שעות, זה טירוף. מחר ערב יום כיפור זה עוד יותר לחוץ.
טוב, מה אני אגיד לך? ביי. ביי.
תודה רבה.