אדוני השר
אני לא אקח, אני הולך לחפש במקום לישון בו.
דני, אני מביאה לך את הכרית שלי כדי לקבל בקשה. אני לא רוצה כרית של... מה אמור?
למה? תגידי לי עוד פעם, תגידי לי עוד פעם תדרגה בבקשה.
תגידי את זה עוד פעם.
טוב, בבקשה תעלה למעלה, אני אעביר לך את הכרית שלי. אני לא למעלה כי אני לא למטה,
אני לא רוצה כרית שלך,
אני לא רוצה הגבוהה לנפש הזה שמתייחסים אליי כמו זבל,
וזהו. לא מתייחסים אליך ככה. זה בדיוק מה שאת עושים. שבאים ומוותרים.
לא נכון. לא, לא מוותרים.
ביקשתי ממך שתעלה לעזור לי.
רוני. בני, ביקשתי ממך, התכננתי. אמרתי לך, אני מסתכלת שתעלה לעזור לי להקים אותה מישון. אז לא התכננת. אמרת לי, אני עוד מעט אעלה.
זה עוזר לי, זה היה מלחמת.
לא, אתה אספק, זה סיפור.
לא, זה סיפור בכלל. כי זה לא קשור אליך. כשאני אשמיר ארגתה, זה לא קשור אלי. לא.
אני לא הזמנתי אותם.
גם אני לא. אז בסדר, אז גם את אל תתעסקי.
בסדר, אבל אפשר פעם אחת לצאת לפני משרות הדין, בבקשה. לא, אי-אפשר להזמין. אנשים, כשאין לך מיטה, בטח לא לוקחים את זה. היית נותנת להם את הכרית שלך.
נכון, אני לא יודעת. יופי, אבל לא, את הכרית שלי.
כי הזין שלך אני.
לא נכון. כן, נכון. ועכשיו אני רוצה, הנה,
עכשיו הערתי את עצמי שאני מפורקת גם,
וגם יש לי מחר להשיאה לדין,
ואני רוצה לעזור לך, אז בכל זאת אתה לא רוצה לעזור לך. אני לא רוצה שתעזרי לי.
אני רוצה לעזור לי. אני לא צריך את העזרה שלך.
טוב.
אני רוצה לעזור לך. בני, אתה צריך לישון.
אתה תעשה תאונה, זה סכנת נפש עוד עכשיו שתתחיל לנהוג ולהסתובב.
תעלה בבקשה.
רונית. נמצא פתרון.
אני לא, אני הולך לחפש מקום לישון. זה הכול. פשוט טירוף, בני. זה טירוף. אני הולך לחפש מקום לישון.
אבל על מה? זה נשמע לך הגיוני?
בגלל שאין לך עוד כרית? תגיד, זה טירוף. רונית, בגלל שזורקים עלי זין.
לא נכון. זה לא נכון. את יודעת שאתה אומר מה המצב ולא אכפת לך. אני לא ידעתי שזה המצב בכלל.
חצי מהלילות, בני, חצי מהלילות זה נופל. חצי מהלילות אני רואה אותך, זה נחמד מאוד.
את לא רואה ביטוי ראשון עם כרית אחת אף פעם במטה הזאת. אף פעם מאז שיש פה שתי כריות.
תעשי לי טובה.
אל תכרד את זה יותר חשוב, אל תכרד את זה יותר חשוב. לא נכון, בני. כל פעם שנתנו לי בחיים שלי לא לקחתי,
בני, בחיים שלי שנתנו לי לא לקחתי אותך שתיים.
או אמרת על זה משהו.
מועיל, תעשי לי טובה.
אתה רוצה שאני אעיר מישהו ואני אקח? אין בעיה. לא טרחת אפילו לישון אותי!
לא טרחת אפילו לישון אותי!
פאק יו, בני!
אני לא לקחתי את זה, וגלעד ארגן את הדברים. אני באתי לישון ואז שמתי לב לזה.
אחרי שכבר יש...
גלעד לא היה מעז לגעת במיטה של אבא שלו.
הוא לא היה מעז לגעת במיטה של אבא שלו בלי רשות,
או בלי שיגידו לו. אתה יכול להעיר אותו עכשיו ולישון.
אני לא צריך להעיר אותו.
אני יודע את האמת.
הוא לא היה מעיר.
מני, זה טירוף. בבקשה תחזור. אני אביא לך את זה לכל כרית.
אני אעיר אותם. אני אביא לך את זה לכל כרית. מועיל, מועיל, גירשת אותי מהמיטה, מהמטבח,
עכשיו מגרשת אותי מהחדר.
זה הכול.
מני, תחשוב על זה מזמנך.
בצורה רציונלית. אתה לא נורמלי.
כאילו באמת, זה לא נורמלי.
אתה מת בעייפות, אתה סתם מסכן את עצמך,
לא להגיד למה. ההפך.
אתה תוך שניה תירגן בעיני.
אתה הרי מכיר את עצמך, תוך שניה תירגן בעיני. אתה מסורת עייפות. אני אגיד לך את הכרית שלי, מה הסיפור?
אני לא רוצה כרית שלך.
אני לא רוצה כרית שלך, אני רוצה לתקן את הטובות שלך.
אני לא רוצה לך טובות.
אז בסדר. אני רוצה לתקן אותה.
אני גם, אני כל כך יפה שאני רעדן על הרצפה כבר.
אז בבקשה תבוא, זה טירוף.
בבקשה. תחזרי, רונית, אני צריך לעבור מהבית בכל מקרה,
זה הכול, מה זה. ינית, בבקשה אחר כך תעבור.
פשוט טירוף. עכשיו אני לא אשם גם אני כל הלילה.
אז מה ארווח מזה?
שני אנשים מפורקים לך.
פחות תבואו אתה. נכון. צריך לגמור את הסיפור הזה פעם אחת ויותר מיוחד.
מה זה אמר ששבר אותך?
לא, שבר אותי שבוע שעבר הבא, אפילו לישון
מהמיטה שלי.
תהיה לי לטינטון כזה, שלא להאמין. אני אספר את זה לכל בן-אדם, על מה אתה עוזב?
כי לקחו לך את זה בשער בבוקר.
אני הולכת לקחת למי שישן שם את זה. הדבר היחיד, הדבר היחיד שיש לי בבית, המיטה שלי.
דבר יחיד. לא מעז לגעת בשום דבר אחר בבית.
כן.
ואת זה גם אני לא יכול.
אני מבקשת שתחזור, גני.
בבקשה.
אתה מטר העייפות שמסוכן שתיסע, נמצא פתרון. בבקשה, תחזור.
תחשוב רגע בהיגיון ובבקשה תחזור.
מה ההיגיון? אני לא מבין. מה ההיגיון? אני רוצה לחשב בהיגיון. אני לא יודע מה ההיגיון. למה אני, ההיגיון זה שאתה הולך לישון שאני פחד להתמודד, גני. כאילו אתה עכשיו בצבא, כאילו עכשיו אתה זה, לא, אבל אני לא בצבא.
אני לא בצבא.
לא היית מעיזה לקחת הכרית של יעל.
לא היית מעיזה לקחת השמיכה של יואב.
לא היית מעיזה.
בלי לישון אותם.
לא היית מעיזה.
אני לוקח את הכרית שלך בשבת בצהריים.
זה הסצנות.
אני! כי אין,
כי אין לי שתיים. כי אין לך, כי אין לך.
אני לוגח בכרית שלך בשבת בצהריים.
זה הסצנות.
אבל זה אין בעיה. אין בעיה.
הזמנתי ילדים!
אני לא הזמנתי, והם הזמינו לי... את ידעת שהם באים!
את ידעת שהם באים. בסדר? היה עד שהם באים. נכון, והם גם קשורים אליך, אבל אני הייתי בטוחה שהם יבואו עם כלי מיטה.
לא הבנתי. עד שהם באים. אבל זמינה אנשים, שתשכי להם שני מיטה.
טוב.
לא ידעתי שעוד אחד מגיע, זה היה ברגע האחרון, ולא חשפתי את זה.
עבדתי כמו חמור השבוע בשתי עבודות, כי לא באחת, בשתיים.
רונית, אז תגידי לי, תקנה כלי מיטה.
טוב, אז עשיתי פשלה פה. נו, ראית.
אני גם ככה לא אישן הלילה, אז לפחות שעבדתי שם. שיהיה פה מישהו אחד
שיוכל מחר לנהוג. אני אישן, אני אישן, רק לא בבית.
אז זה טירוף, בנייד שתישן, אני אשב בבוקר עד שאנחנו לא צריכים את האוטו.
אני צריך אחרת אותו להביא את שבעה בשבת. אני אחזיר לכם את האוטו, ואני לא יודע מה יעשה בשבת כדי לבוא. אז תבוא הביתה לישון, ותחשב טיפה יותר בהיגיון.
לא הבנתי.
אז תבוא הביתה, תנינו את הטירוף.
עכשיו שתסתובב, זה פשוט טירוף, ואין לי איזה מסוכן.
תבוא הביתה בבקשה.
ממש מעניין אותך.
ממש מעניין אותך התחת שמשהו מסוכן לי.
את יודעת, השטויות האלה שאת אומרת מעריד את הקריזה עוד יותר.
מסוכן, כאילו אכפת לך.
כן, אכפת לי מאוד.
לא, לא אכפת לך בכלל.
אם אף אחד לא, רועית, רועית, אם היה אכפת לך, לא היית מנהיגת בשבת שעברה.
רועית, אם היה אכפת לך, לא היית הורגת אותי ככה,
כמו שעשית לפני שבוע בדיוק.
לא היית הורגת אותי, אני חולם ממך שבוע.
אני הולך למות מזה.
אם היה אכפת לך, אבל עכשיו את דואגת כי מסוכן, זה מה שאת דואגת.
לא, אחרי שבוע שעבר, אחרי שבוע, מה? הם צריכים את האוטו?
אנחנו צריכים את האוטו מחר. אז אני אטריח לך את האוטו לפני שבת.
זה לא לשבת, אני צריכה להביא את שבעה בבוקר,
ואחרי זה את גלעד לחיסון, ואחרי זה את יעל.
אין בעיה, אני חוזר, אין בעיה.
אני אקצר אותך עד ארבע בקריי.
אין בעיה, אין בעיה, אני אחזור לשלוח את האוטו ויקח מונית. ביי.