כן.
בניס, קניתי ליעל אנטיביוטיקה כבר.
כל הכבוד.
יכולת להביא את זה איך שהוא צריך להביא את זה? כן, אני אמצא. יש כל מיני בנות שבאות והולכות. אני אמצא, אכלתי דב.
סבבה. ותגידי, מה היית צריכה עם יואב?
יואב ככה. הוא, כנראה בגלל הדייט,
הוא כתב לי בבוקר שהוא נורא רוצה לתקן אסורי שן קדמית, אני חצי שנה חופרת לו, שיתקן בצבא.
הוא כמובן לא עשה את זה. אז הוא אמר לי, אולי יהיה עדיף,
הוא לא אמר, הוא אמר לי, אני לא יודע אם יעשו את זה טוב בצבא,
אז אולי יהיה לי כשאני אלך לרופא פרטי,
אבל זה עולה 600 שקל, רופא,
כי הוא גם דרך מכבי גם זה.
כאילו בינתיים עוד לא העסקתי לו תור, וגם אין לנו, זה דבר נורא קטן קוסמטי, למה הוא לא הולך בצבא? חבל.
אז אני לא יודעת מה להגיד לך, שווה להוציא 600 שקל? אם אני אדבר אתו, או אם את תדברי אתו, את יכולה להגיד לו שמי שעשה לו את זה,
במשך, ושזה היה מצוין כל השנים,
היה הרופא אשכרה, הרופא שיניים הכי חורבן בבית שמן.
נכון, זה כלום.
אבל אתה מבין שהוא כרגע רוצה לצאת לדייט, אז זה בחוף, זה לא היה מזיז לו.
לא היה אכפת לו, אתה מבין? הוא היה נמרח עם זה גם עוד שנה.
השאלה היא, כתבתי לו אותה, אם הוא יכול, דרך הצבא, שיטפלו בו השבוע, אין לי בעיה, אני אקח אותו ל"תול השומר",
ל"הדסה", "עין-כרם", לכל מקום,
כי יש לו זמן.
אבל הוא אמר לך משהו ראשית. התקדם עם זה?
לא, לא, לא דיברתי.
טוב, רועית, אני מתחיל להתפאר שאני אמרתי לך, אני אומר לך את האמת. לא, לא, בסדר. אני לא רציתי להבין איתך, אז אמרתי לך,
אבל אתה שם את זה כאילו אני, אבל זה לא אומר שזה יצא השבוע, אבל הוא כאילו נכנס כנראה לקטע, ש... אני לא אמרתי ששום דבר, אני לא אמרתי כלום, סיפרתי לך. אז גם לא אמרתי לו כלום, לא אמרתי לו כלום, רק אמרתי לו.
טוב, בינתיים, תקשיב, גם לא העסקתי לו תור בשום מקום מהיום להיום, אתה יודע, רופא שיניים זה לא מהרגע להרגע.
אז זה לא שווה שיש כמו שקל, נכון?
טוב, תעשי מירות של שירה, אבל עכשיו אני מבקש, ביי.