מה העניינים?
בסדר.
איפה אתה?
בירושלים כבר שעה, אני מחכה סתם.
למה אתה מחכה?
כי אני לא יודע,
יעל לא מעוניינת לי אם היא רוצה שאני אקח אותה או לא רוצה, במקום הנמוד אני אחזור על זה.
למה שבעצם לא תיקח אותה?
לא יודע מה הסיפור שלה. כאילו, מה עם אהוביחי אם היא תחכה עד מחר? זה מה שאני שואלת.
לא, היא לא רוצה שאני אבוא, היא רוצה שאת אבוא.
אין לי בעיה, אבל אני אמרתי לה, אני לא אבוא היום כבר.
כן, אני יודע, והיא מפחדת שמחר את גם לטובריי, כי יהיה סוער.
לא, אני יכולה לבוא ב-9:00 בבוקר, מה הבעיה?
אין לי שום בעיה לצאת פה ב-9:00, מתי שהיא תגיד לי ולקחת אותה.
לא יהיה סוער, לא יהיה סוער לפני הצהריים. מצד שני, זה קצת טיפשים, אם היא מלא נוסעת דרך הגוש,
הייתה מביא אותה, היינו רוצים לעשות מנגל, היינו עושים לה ארוחה.
לא, אבל היא מוכנה רק אם אני אעשה פה ניילון באוטו, ואני מצטריך לקנות, טוב, אז עזוב, תבוא הביתה ומחר אני אקח אותה. עזוב. אני אלה לקנות איזה מפת שולחן ונצליח אותה. למה? יש לי מפת שולחן בבית, למה?
שאני אוכל לעשות לה מחיצה.
עכשיו? באוטו?
כן. אבל לא צריך, אני אלך מחר בבוקר ואביא אותה.
כי הוא אומר, עכשיו תתחיל עוד להיכנס למגדל עוד? זה בלאגן.
רגע, חכי, אני אעלה אותה לשיחה.
עד שאתה, עד שאתה זה, אז תחזור ב-10 בלילה כבר.