אחד, רציתי להגיד לך שאישה אחת, חתום לברוק,
שהיא גרה בקומה של המניין,
אמרה שברור שנחממת לתקיגולים והיא תעזור לי,
שאין שום בעיה.
אוקיי.
אז זה יכול לחסוך לנו, כי כאילו שאתם תלכו לקידוש גם תסחבו דברים.
כאילו, כשאנחנו הולכים לקידוש אז מה?
אז תסחבו כאילו ארגז עם כל,
כאילו אתה, יואב וגלעד, תסחבו את כל הערכות.
כן.
וכשאני אבוא, אז אני כאילו, אתה יודע,
יביא את כל הקיקלים,
ישים את זה לחינוך,
ואז אני אוריד והיא תעזור לי אחרי מוסף ותקתק את הכול.
סבבה.
כאילו נעשה את הכול בבית שלה, אתה שומע?
כן.
אתה חושב שזה בעייתי בגלל הקורונה?
לא, לא בעייתי בגלל הקורונה. לא אכפת לי כבר, זהו, אחרי שבת לא אכפת לי מקורונה.
כן, אבל אני אומרת, לא יודעת, זה לא יהיה בעייתי שאני אהיה אצלם בבית או משהו?
למה? מקסימום תקבלי קורונה.
לא, בגלל שאסור לבוא לבית של מישהו אחר, אני יודעת. שטויות.
אבל זה עדיף לי אצלה, נכון, לחמם?
לא יודע, מה יש לה? תנוע או מה?
היא אמרה פלטה.
פלטה? זה לא מספיק הפלטה שלה, זה לא טוב. אבל אני אגיד לך, הבעיה היא כזאת, אחרי שתחמם את הקיגל, אז מה, תוריד אותו ותעשו אותו
בקופסת פלסטיק וזה יישרף?
אני לא מבין.
הרי הקיגל, לא, זה לא יהיה לוהט.
נו, אז למה צריך, למה פלטה לא מספיק?
כי זה לא מספיק מקום.
כי מה?
זה לא מספיק מקום ל-80 האלה. אז היא אמרה שיש לה שתי פלטות ומקסימום אפשר חלק אצלנו.
אז זה טיפשי, היא יכולה לעשות חלק-חלק.
כן, אז אתה אומר, אז לא צריך אצלה?
אין לי מה לעשות לה, היא יכולה לעזור, זה מצוין, אבל ככה אני אגיד לך שני דברים. קודם כול,
אני חושב שנעשה את הקיגלים בתנור החלבי, לא הבשורים.
כן, ברור, ברור. הכול על חזקת חלבים. לא, זה בכלל לא ברור. אני חייבתי על זה, לא חייבתי על זה עד היום.
לא, אני כל הזמן אמרתי לך, יחד עם חסיר חלבי ענק.
אמרתי לך מההתחלה את זה. אחלה.
עכשיו אני מתכוון לך, עכשיו מה, עכשיו
כששמים את זה בחימוש של שבת,
אז זה חמים, זה לא חם, זה לא לוהט.
זהו.
כן, השאלה היא, אתה מבין מי יבוא? בכל זאת, יהיה לי שם 40,
טוב, בעצם אתם תסחבו את הפחיות,
תשימו ליד הבית שלה בבוקר,
כן, זה לא בעיה. אפשר לשים למקרר שלה אפילו.
כן,
ואז אני אלך, כמו שאמרת, אני אלך ישר בתחילת מוסף עם שירה ויעל,
יתקתק את הכול,
כן.
וזהו.
זהו. זהו. זה לא כזה קשה לסחוב, אני, שירה ויעל, תגמי, נכין את כל הפלסטיקים האלה, חוץ מהקיגלים.
כן. את הקיגלים, לפני התפילה,
נעשים בתנור החלבי שיהיה בחימום שבת כזה,
את כולם, נדחוף פנימה.
יש לנו את זה?
כן, כן.
אוקיי.
תקריאי על התנור, כתוב, אמרה כפתור שבת? כן, אני לא שם, אני לבעלה, כן.
כן. הנה, אני חימום שבת, אני מתחמם, אני לא צריך להבין אלוהית, רק שזה לא יהיה קר.
כן, אבל אני, מה, אבל גם פלטה זה לא קר.
כן, אבל בפלטה אין מקום. את אומרת שיש מקום, אז אין בעיה, אז נביא את הפלטה שלנו מצדי גם לשם.
אוקיי. צריך לראות, לא, אני צריכה, טוב, צריך לראות מחר,
אחרי שנעשה את הכול ככה. אני יכולה עכשיו לבדוק כמה תבניות נכנסות בפלטה.
נכון.
ההפך, התנור, יש לי רק תבנית אחת חלבית. כמה נכנסים באיזה תבנית נסגדה?
מה?
לא כזה הרבה. לא, לא צריך תבנית, ככה עושים את כולם בערימה.
אבל אם יש לה שתי פלטות, מה הבעיה?
אז תבדקי כמה נכנס לפלטה, ואם צריך, נביא את הפלטה שלנו גם לפני שבת לשם.
אוקיי.
אפשר, אין לי בעיה, אין לי התנגדות.
אני רק רוצה לראות. לא, אבל אתה אומר, זה לא יחסוך לי כלום? כי אם זה לא חוסך לי כלום, עדיף לי בבית שלי וזהו, בלי טובות.
לא, זה חוסך, שזה שם למעלה, אז כאילו אפשר לראות ולרדת, אפשר כאילו ש...
זה אפילו לא למעלה, היא בקומה אפס, בני. זה עוד יותר טוב.
אז בכלל.
לא צריך לעלות וללכת. הבית של האפס הזה, היא אמרה, מה זה יתרון? שאנחנו יכולים לאחסן אצל השתייה ומה שאנחנו רוצים.
כן, זה כן יתרון. גם הבעיה שגם אני צריכה עכשיו לסדר את המקרר. אין לי כזה הרבה מקום במקרר. אתה מבין?
אני צריכה לארגן את המקרר שיהיה מקום לאחסן את המקרר.
כן.
נכון? כן, כן.
טוב, אז תקשיבו רגע. עכשיו, חוץ מזה, מיכל אייזנר כל הזמן כותבת לי שהיא נורא רוצה לעזור, אמרתי לה, לא צריך כבר לעזור בקידוש,
דילות מה ממו.
אז היא נורא רוצה לשלוח לנו מרק עם קובה אשכנזי.
סבבה. אפשר להגיד לה שבסדר?
בשמחה רבה.
כן?
כן, למה לא?
כן, בוא נגוון, המרק שלי, נגוון פעם אחת. את שאר האוכל אני אכין.
והיא תוכל לעזור, אולי,
אם באמת זה הבייגר של ברוק האלה, וזה לא בא וזה שם, אז, אז מהר את הכול.
אז היא תוכל לעזור, זה יהיה פחות אנשים.
בטח מלא בעיר שם יסכימו לעזור, אפילו במקום, כאילו.
כן, כן, כולם שם יסכימו לעזור, כולם מחפשים מה לעשות.
הבעיה היא שאני, השאלה היא כזאת: הבן שלה, הכול הרי הכיתה המקבילה של גלעד בבידוד.
כן.
היא עכשיו אומרת שהיא מחכה לבדיקת קורונה עם רועי, כדי שבעזרת השם הוא יוכל לצאת עד שבת.
אוקיי.
אז אתה לא חושב שיש בעיה שהיא תבשל או משהו, נכון?
לא, מה פתאום?
לא, אני מבחינת שיעל תיכנס לג'ננה.
אז יעל לא צריכה להיכנס, ולא, אל תדאגי, מה פתאום? כאילו, אם היא כל כך רוצה לעזור, אז מה אכפת לי שיהיה לי משהו אחד פחות?
שהיא תכין את כל האוכל של הערב מצידי, מה אכפת לי?
אוקיי.
אז אני אכתוב לה, בסדר.
איפה אתה?
בדרך הביתה.
הייתי ב... מאיפה? איפה היית?
הייתי ב- KSP. קניתי לי יואב טלפון.
וואו.
באמת שמגיע לו, הטלפון שלו מזעזע, וה... לא טלפון, הבטחתי לו, אני כבר שבוע מבחינתי. תקשיב, המחזיק שלו מזעזע, אי-אפשר להיות ככה, זה ממש מבהים.
אבל היית ב"ביג"?
מה זה המחזיק של... לא, לא הייתי ב"ביג". המחזיק של מה?
של הפלאפון שלו קרוע ובלוי?
זה, כן, זה שטויות.
אבל הוא דווקא מבסוט מזה מאוד.
אבל הטלפון עצמו, אני לא יודע איך הוא משתמש בזה בכלל, תכף.
אבל אני לא מבינה, הטלפון שקנית הוא בדיוק כמו שיש לו? זה יתאים לאותו מין... מה פתאום?
נו, אז קנית לו כיסוי?
לא.
למה?
סיכמתי איתו שהוא יקנה לעצמו כיסוי.
מה, אתה יודע הוא בדיוק יספיק.
זה לא בא עם כיסוי.
לא, אז בסדר, אולי אני אקנה לו, קודם כול בחנות לא היה,
ושנית,
סיכמנו שאני אקנה לטלפון והוא יקנה את כל המסביב על חשבונו, כאילו. אז אם אני אקנה לו,
אני אגיד לך, יש לי פה כמה כאלה ישנים שלי, אולי זה יתאים.
לא, זה בטוח, בוודאות 100% לא יודע.
כן.
טוב. כמה זה עלה?
800 שקל ממש. אוקיי.
טוב.
אין כבר אחד טוב, אבל.
כן, הוא צריך, תקשיב, הוא צריך.
אין מה לעשות.
זה היה מבצע שהיום זה היום האחרון של השנה,
הם התפטרו ממלאים כזה.
אז בקיצור, זה היה ממש בכזור.
כן.
לא, אבל טוב שהם פתוחים, חשבתי בגלל הסדר.
לא, לא. מסתבר שחנויות טלפונים הם כמו פארמה,
זה נדרש, ואפשר, הם פתוחים, הכול פתוח.
אוקיי.
טוב, ויש לכם עוד הרבה מה ללמוד?
יש לנו הרבה, או בדיוק כמה שצריך.
מה גילה את עושה עכשיו?
אני הולכת לראות.
בסדר? בסדר.
באמת שאני גם ממוטטת.
תקשיב, הייתי שעות במחשב, שעות.
כן, ברור לי.
מחר אני, כאילו, יש לי חופש,
אבל יש לי הרבה דברים.
טוב, ביי.
ביי, טוב. מחר צריך לראות שיש לנו את הכול, בטוח שחסר דברים של ה... כן.
אני כאילו רוצה כבר מהבוקר לעשות את הקאפקקס,
אתה יודעת שגמרתי עם זה, כאילו, אתה מבין כמה שיותר להספיק,
כן. שביום שישי הכול פה יהיה בנחת.
טוב, ביי. ביי.